ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1210/25 Справа № 201/5262/24 Суддя у 1-й інстанції - Геря О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого Ткаченко І.Ю.,

суддів: Пищиди М.М., Свистунової О.В.

за участю секретаря: Кошари О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 12 серпня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 07 січня 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір позики №. В подальшому 24 листопада 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №24/11-22, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права грошової вимоги до боржника за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 24 листопада 2022 року до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № в розмірі 71174,99 грн, з яких: 14999,99 грн заборгованість за основним боргом, 56175 грн заборгованість за відсотками. Крім того, 18 лютого 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2957360. В подальшому 17 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №17052023, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права грошової вимоги до боржника за кредитним договором №2781567 від 18 лютого 2022 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 17 травня 2023 року до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2957360 в розмірі 101726,40 грн, з яких: 20000 грн заборгованість за основним боргом, 81726,40 грн заборгованість за відсотками. Крім того, 27 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №22716-12/2021. В подальшому 13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 13012023, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права грошової вимоги до боржника за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 13 січня 2023 року до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №22716-12/2021 в сумі 28920 грн, з яких: 12000 грн заборгованість за основним боргом, 16920 грн заборгованість за відсотками. Крім того, 19 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 72243. В подальшому 05 січня 2024 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 05012024, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права грошової вимоги до боржника за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 05 січня 2024 року до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №72243 в сумі 9229,50 грн, з яких: 6300 грн заборгованість за основним боргом, 1984,50 грн заборгованість за відсотками, 945 грн заборгованість за комісією. Оскільки відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконав, тому просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованості: за договором позики № в розмірі 71174,99 грн; за кредитним договором №2957360 в розмірі 101726,40 грн; за кредитним договором №22716-12/2021 в розмірі 28920 грн; за кредитним договором №72243 в розмірі 9229,50 грн; та витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 12 серпня 2024 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості: за договором позики № в розмірі 71174,99 грн; за кредитним договором №2957360 в розмірі 101726,40 грн; за кредитним договором №22716-12/2021 в розмірі 28920 грн; за кредитним договором №72243 в розмірі 9229,50 грн. Всього стягнуто заборгованості за договорами у загальному розмірі 211050,89 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» витрати по сплаті судового збору в сумі 3165,76 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції залишив без уваги той факт, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів отримання ним кредитних коштів за кредитним договорами.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 січня 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір позики №. Цей договір підписаний шляхом Акцепту оферти в електронній формі. З умовами та правилами отримання кредитування відповідач ознайомився.

Фінансова установа свої зобов`язання за договором виконала в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

24 листопада 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №24/11-22, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права грошової вимоги до боржника за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 24 листопада 2022 року до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № в сумі 71174,99 грн, з яких: 14999,99 грн заборгованість за основним боргом, 56175,00 грн заборгованість за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24 листопада 2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

18 лютого 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2957360. Цей договір підписаний в електронній формі. З умовами та правилами отримання кредитування відповідач ознайомився.

Фінансова установа свої зобов`язання за договором виконала в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

17 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №17052023, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права грошової вимоги до боржника за кредитним договором №2781567 від 18 лютого 2022 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 17 травня 2023 року до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2957360 в сумі 101726,40 грн, з яких: 20000 грн заборгованість за основним боргом, 81726,40 грн заборгованість за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 17 травня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

27 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №22716-12/2021. Цей договір підписаний в електронній формі. З умовами та правилами отримання кредитування відповідач ознайомився.

Фінансова установа свої зобов`язання за договором виконала в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 13012023, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права грошової вимоги до боржника за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 13 січня 2023 року до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №22716-12/2021 в сумі 28920 грн, з яких: 12000 грн заборгованість за основним боргом, 16920 грн заборгованість за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13 січня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

19 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №72243. Цей договір підписаний в електронній формі. З умовами та правилами отримання кредитування відповідач ознайомився.

Фінансова установа свої зобов`язання за договором виконала в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

05 січня 2024 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №05012024, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права грошової вимоги до боржника за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 05 січня 2024 року до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №72243 в сумі 9229,50 грн, з яких: 6300 грн заборгованість за основним боргом, 1984,50 грн заборгованість за відсотками, 945 грн заборгованість за комісією.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 05 січня 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив умови кредитних договорів, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованостей за такими, а тому вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до акцепту (оферти) від 07 січня 2022 року на укладення договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /7 від 07 січня 2022 року товариство (ТОВ «ІНФІНАНС») надає клієнту ( ОСОБА_1 ) фінансовий кредит в розмірі 15000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором (а.с.14).

Заявою-анкетою на отримання кредиту № 3977393 від 07 січня 2022 року встановлено, що кредит буде надано шляхом перерахування грошових коштів на платіжну картку клієнта (а.с.15).

Отже, передумовою надання кредиту шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта є його заява із зазначенням банківського карткового рахунку, на який товариство має перерахувати необхідні позичальнику кошти.

Відповідно до п.1.2 Договору №2957360 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18 лютого 2022 року товариство (ТОВ «ЛІНЕРУА УКРАЇНА») зобов`язується надати клієнту ( ОСОБА_1 ) грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає 20000 грн (а.с.27 зворот).

Відповідно до п.2.1 даного Договору товариство (ТОВ «ЛІНЕРУА УКРАЇНА») надає кредит у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки клієнта ( ОСОБА_1 ), реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту (а.с.28 зворот).

Отже, передумовою надання кредиту шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника є його заява із зазначенням банківського карткового рахунку, на який позикодавець має перерахувати необхідні позичальнику кошти.

Відповідно до п.1.1 договору про надання фінансового кредиту №22716-12/2021 від 27 грудня 2021 року товариство (ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») надає клієнту ( ОСОБА_1 ) фінансовий кредит в розмірі 12000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором.

Пунктом 1.6 вказаного договору встановлено, що кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом (а.с.50).

Отже, передумовою надання кредиту шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта є його заява із зазначенням банківського карткового рахунку, на який товариство має перерахувати необхідні позичальнику кошти.

Відповідно до п.1.1 договору про надання фінансового кредиту №72243 від 19 лютого 2022 року товариство (ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП») надає клієнту ( ОСОБА_1 ) фінансовий кредит в розмірі 6300 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором.

Пунктом 1.4 вказаного договору встановлено, що кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом (а.с.68).

Отже, передумовою надання кредиту шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта є його заява із зазначенням банківського карткового рахунку, на який товариство має перерахувати необхідні позичальнику кошти.

Колегія суддів наголошує на тому, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Разом із тим, колегія суддів зауважує, що позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів.

Колегія суддів зазначає, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

У своїй позовній заяві ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило розглянути справу у їх відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19.

Доданий до позовної заяви роздрукований розрахунок заборгованості за договорами (виключно за період 24 листопада 2022 року по 31 березня 2024 року за договором, укладеним з ТОВ «ІНФІНАНС», за період з 17 травня 2023 року по 31 березня 2024 року за договором, укладеним з ТОВ «ЛІНЕРУА УКРАЇНА», за період з 13 січня 2023 року по 31 березня 2024 року за договором, укладеним з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та за період з 05 січня 2024 року по 31 березня 2024 року за договором, укладеним з ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП»), як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит (а.с.23,44,63,75).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.

У зв`язку із недоведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/7 від 07 січня 2022 року, договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2957360 від 18 лютого 2022 року, договору про надання фінансового кредиту №22716-12/2021 від 27 грудня 2021 року та договору про надання фінансового кредиту №72243 від 19 лютого 2022 року, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками та пенею відсутні.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що наданий позивачем витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №24/11-22 від 24 листопада 2022 року не містить підпису сторін фактору та клієнта, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/7 від 07 січня 2022 року. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаного договору факторингу, з якого вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором, позивачем надано не було (а.с.22).

Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №17052023 від 17 травня 2023 року також не містить підпису сторін фактору та клієнта, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2957360 від 18 лютого 2022 року. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаного договору факторингу, з якого вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором, позивачем надано не було (а.с.43).

Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №13012023 від 13 січня 2023 року також не містить підпису сторін фактору та клієнта, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №22716-12/2021 від 27 грудня 2021 року. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаного договору факторингу, з якого вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором, позивачем надано не було (а.с.62).

Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №05012024 від 05 січня 2024 року також не містить підпису сторін фактору та клієнта, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №72243 від 19 лютого 2022 року. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаного договору факторингу, з якого вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором, позивачем надано не було (а.с.74).

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ч.13 ч.141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4748,64 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367,374,376,382-384 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 12 серпня 2024 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 4748,64 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Вступна та резолютивна частини проголошені 07 травня 2025 року.

Повний текст постанови складено 08 травня 2025 року.

Судді: