Справа № 645/6107/24
Провадження № 2/645/382/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року Немишлянський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., учасники справи: позивач ОСОБА_1 (не з`явилась), відповідач ОСОБА_2 (не з`явилась), представник відповідача ОСОБА_3 (не з`явився), представник третьої особи (не з`явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ»,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 , на свою користь, суму матеріальної шкоди в розмірі 26806,29 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.06.2024 року о 13 год. 25 хв. за адресою: м.Харків, перехрестя вул. Данилевського та вул. Літературної, біля буд. 8 по вул. Данилевського, водійка ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mercedes Benz EQC 400, д.н.з. НОМЕР_1 , при напрямку другорядного руху, а саме керуючи прямо по вул. Літературній, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечного руху, не впоралась з керуванням, не поступилася позивачці дорогою та здійснила зіткнення з транспортним засобом Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача, яка рухалась головною дорогою по вул. Данилевського. У подальшому, позивач залишила своє авто та побігла до винуватиці ДТП, яка також зупинилась по вул. Літературній, щоб подивитись в якому стані її автомобіль. Після цього, водійка транспортного засобу Mercedes BenZ EQC 400, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 зі словами із нецензурною лексикою, місце скоєння ДТП залишила, в результаті чого транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями відповідач порушила вимоги п. 2.3 (б), 8.4 (б), 2.10(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.10.2024 року у справі № 638/11230/24 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП. Згідно з калькуляцією № 648/07-24 від 25.07.2024, складеною юридичною експертною компанією Баранкова, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить: 29 992,29 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, що оцінюється, марки Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_2 , на дату ДТП (12.06.2024), становить: 22 806,29 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_2 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на дату ДТП (12.06.2024) становить: 29 992,29 грн. За складання цього висновку щодо вартості матеріального збитку позивачем було сплачено 4 000 грн., відповідно до платіжної інструкції б/н від 25.06.2024 року. Загальна сума матеріальної шкоди, завданої позивачці внаслідок вищевказаної дорожньо- транспортної пригоди, становить 26 806,29 грн. Враховуючи те, що було встановлено, що ДТП відбулось з вини відповідачки, яка на правовій підставі керувала транспортним засобом, та між її діями та наслідками, що настали є безпосередній причинний зв`язок, що встановлено постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.10.2024 року, позивачка просить суд стягнути суму відшкодування саме з ОСОБА_2 в розмірі спричиненої матеріальної шкоди, визначеної висновком автотоварознавчого експертного дослідження у розмірі 26 806,29 грн.

Ухвалою суду від 17.10.2024 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.12.2024 року залучено ПАТ «Страхова компанія «УСГ» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовільнити, надавши пояснення аналогічні викладеним в позові. Також зазначила, що до страхової компанії відповідачки не зверталась, так як їй не було відомо з якою страховою компанією у відповідачки договір.

В подальшому позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 Мельнік Р.В. щодо задоволення позовних вимог заперечував, пояснив суду, що відбулось ДТП між автомобілем позивача та відповідача, обидва учасники ДТП покинулись місце ДТП. ОСОБА_2 вину не визнавала у вчиненні ДТП, але постанову суду, щодо закриття провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, не оскаржувала. Зазначив, що цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 , на момент настання ДТП, була застрахована у ПАТ «СК «УСГ», що підтверджується страховим полісом №ЕР-218815728, позивач не зверталась до ПАТ «СК «УСГ» з заявою про настання ДТП. Не погодився із висновком щодо вартості матеріального збитку, так як дослідження проводилось без участі та виклику відповідача. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В подальшому представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.

Представник третьої особи ПАТ «СК «УСГ» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини не явки суд не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Надали до суду заяву про долучення до матеріалів справи поліс № ЕР-18815728, та повідомили, що їм не було повідомлено про ДТП, яке мало місце 12.06.2024 року.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 12.06.2024 року о 13:25 год., на перехресті вул.Данилевського та вул Літературної, біля буд. 8 у м.Харкові, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes Benz EQC 400, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Mazda 3, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, ОСОБА_2 залишила місце ДТП.

Постановою Жовтневого районного суду міста Харкова від 01.10.2024 по справі № 638/11230/24 ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. На підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, судом встановлено, що дана ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3(б), 8.4 (б), 2.10(а) Правил дорожнього руху України. (а.с.61-62).

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля Mazda 3, державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.63).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mercedes Benz EQC 400, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «Страхова Компанія «УСГ», номер полісу ЕР-218815728, строк дії договору з 09.01.2024 по 08.01.2025 року, ліміт відшкодування за шкоду, заподіяну майну становить 160000 грн.

На момент ДТП 12.06.2024 року, Поліс № ЕР-218815728 був чинний.

Відповідно до листа ПАТ «СК «УСГ» вбачається, що ПАТ «СК «УСГ» не було повідомлено про настання ДТП, яке мало місце 12.06.2024 року.

Також судом встановлено, що згідно висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №684/07-24 від 25.07.2024 р., проведеного за заявою ОСОБА_1 , суб`єктом оціночної діяльності юридичною експертною компанією Баранкова, вбачається, що вартість матеріального збитку складає 22806,29 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Mazda 3, державний номерний знак НОМЕР_2 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на дату ДТП (12.06.2024) становить: 29 992,29 грн. (а.с.6).

За складання висновку щодо вартості матеріального збитку позивачем було сплачено 4 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією б/н від 25.06.2024 року. (а.с.60)

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини 3 статті 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на вiдповiднiй правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції Закону чинного на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 9 зазначеного Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до ст. 22 зазначеного Закону - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 36 вказаного Закону, Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик ( МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідно до статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 1194 ЦК України - особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20, зазначено, що враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі №6-725цс16, від 26 жовтня 2016 року у справі №6-954цс16).

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування покладається на страховика.

У разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суд виходить з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

На підставі статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до частини 35.1 статті 35 цього Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (а у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону МТСБ України) заяву про страхове відшкодування.

Згідно ст.34.4 зазначеного Закону - для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Ухвалою суду від 18.12.2024 року до участі у справі було залучено ПАТ «Страхова компанія «УСГ» в якості третьої особи, так як було встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в даній страховій компанії, що підтверджується відповідним полісом.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач ОСОБА_1 або відповідач ОСОБА_2 , повідомляли ПАТ «Страхова компанія «УСГ» (або МТСБУ) про настання дорожньо-транспортної пригоди та позивач подавала заяву про здійснення страхового відшкодування.

Будь-яких рішень «Страхова компанія «УСГ» щодо виплати страхового відшкодування або відмови з підстав передбачних ст. 37 Закону, страхововю компанією не приймалось, так як за повідомленням страхової компанії від 18.04.2025 про страховий випадок не було повідомлено.

Право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП. Річний строк є преклюзивним і поновленню не підлягає. На час постановлення рішення даний строк не пройшов.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Суд дослідивши надані сторонами докази та надавши їм належну правову оцінку, вважає, що враховуючи те, що цивільна правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 застрахована ПАТ «Страхова компанія «УСГ», згідно полісу сума, що відшкодовується особі за пошкодження майна станосить 160000 гривень, заяву про відшкодування шкоди страховій компанії не подавалось та відповідно не приймалось рішення щодо виплати або відмову у виплаті страхового відшкодування, вимог до страхової компанії позивач не заявляла, та враховуючи, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Тобто обов`язок з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування покладається на страховика, то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_2 ..

Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 4, 12, 81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо сторін по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Представник відповідача: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ», юридична адресою: м.Київ, вул. Федорова Івана, буд.32, літ.А.

Повне рішення складене 07.05.2025 року.

Суддя - І.В.Ульяніч