Справа № 346/825/25
Провадження № 2/346/1031/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретарка судових засідань Івантишин Д.Р., за участю представника позивача: ОСОБА_1 та представника відповідача: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, у приміщенні зали судових засідань Коломийського міського суду Івано-Франківської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення суду на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, з позовною заявою до ОСОБА_4 , якою, з урахуванням подання заяви про зміну предмета позову, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 02.08.2023 року на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 , з 1/3 частини на 1/4 частину всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 28 лютого 2025 року суд відкрив провадження у цивільній справі. Справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 01 квітня 2025 року о 11 годині у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області. Останній раз судове засідання було призначено на 01.05.2025 року о 10 годині.

Аргументи учасників спору.

Позиція позивача та його представника. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 02.08.2023 року було вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 18 вересня 2023 року головним державним виконавцем Білейчуком О.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. На даний час за своїм станом здоров`я, позивач не може знайти постійну роботу, змушений заробляти тимчасовими заробітками, а тому стягувані з нього кошти є значними для нього і їх сплачуючи він змушений в багатьох життєво необхідних речах собі відмовляти. Вказував, що прожитковий мінімум для дітей віком до шести років становить 2563 грн., а тому відповідно до судового рішення він мав би сплачувати 1281.50 грн. щомісячно, що відповідало б вимогам закону. Зазначав, що розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану або поліпшення та погіршення здоров`я когось із них. Стягувачка на момент подачі нею позову була безробітною, однак на даний час вона працевлаштована і має постійний грошовий дохід. У зв`язку із чим, йому слід змінити розмір стягуваних з нього аліментів Також зазначав, що на утримання однієї дитини з боржника може бути стягнуто лише частина всіх його щомісячних заробітків, а тому стягування 1/3 частини усіх видів заробітку в даний час є неправомірним та потребує перегляду.

Позиція відповідача та його представника. До позову не додано жодних доказів, які підтверджувати б незадовільний стан здоров`я позивача, наявність якого перешкоджала б йому мати постійну роботу і сплачувати аліменти. З 05.11.2024 року позивач проходить військову службу, що підтверджується довідкою військової частини. Також позивачем не доведено існування інших обставин, які враховуються судом при визначенні або зміні розміру аліментів, зокрема обставин, зазначених у ст.ст. 182, 186,188 СК України. А згідно з правовою позицією зазначеною у постанові Верховного Суду від 30.10.2019 року у справі № 462/4973/15-ц, лише значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Позивач не надав суду жодних доказів, якими б підтверджувалось, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів, його матеріальний стан настільки суттєво погіршився, що це викликало обґрунтовану потребу у зміні цих аліментів, а також сплати їх у мінімальному розмірі. Відповідачка 03.09.2024 року дійсно влаштувалась на роботу і на даний час працює на посаді соціального педагога, однак її середня заробітна плата за один місяць складає 23 240 грн. 38коп. Рівень доходів відповідачки не дозволяє їй повністю покласти тягар матеріального забезпечення дитини на себе, залишивши за позивачем лише обов`язок сплачувати аліменти у мінімальному розмірі. Позивачем не враховано, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів (02 серпня 2023 року) ціни на продукти харчування, одяг, предмети гігієни, житлово-комунальні послуги суттєво зросли. Дитина росте, розвивається, що також збільшує витрати на її утримання. Лікування вимагає суттєвих фінансових витрат, які повністю покриваються відповідачем. Разом з цим, як вбачається із долученої довідки про доходи позивача, на даний час його матеріальне становище є задовільним, він має стабільний офіційний дохід та змогу у повному обсязі сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі.

Встановлені судом обставини.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2023 року вирішено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрований 05 травня 2017 року розірвати та залишити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір`ю ОСОБА_4 (а.с.6).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2023 року вирішено стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання їх малолітньої дочки ОСОБА_5 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.41-43), що також підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 7).

Відповідно до довідки про середню заробітну плату ОСОБА_4 , вона працює з 03.09.2024 року в Єдиному центрі надання реабілітаційних та соціальних послуг міста Коломиї на посаді Соціального педагога та одержує за 1 місяць в середньому заробітну плату у розмірі 18310 грн. 50 коп. (а.с. 35).

Довідкою від 09 січня 2025 року встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 з 05.11.2024 року (а.с. 36).

Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворої ОСОБА_5 , остання на стаціонарному лікуванні не перебувала, оперативних втручань не було. На дистанційному обліку не знаходилась (а.с. 37).

Відомостями з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, а саме з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з січня 2023 року по лютий 2025 року ОСОБА_3 з грудня 2024 року одержує виплати, як військовослужбовець (а.с.56-58).

І з урахуванням довідки військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , отримує у середньому на місяць 30464грн. (а.с.60), а розмір аліментів по рішенню суду складає 1/3 частину від усіх його доходів, тобто у даному випадку приблизно 10 000грн. на місяць.

Оцінка суду правовідносин сторін спору.

З огляду на встановлені судом обставини, суд констатує, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносини у сфері утримання батьками дитини. І в межах цих правовідносин між ними виник спір з приводу права позивача на зміну розміру аліментів на утримання дитини, у бік їх зменшення.

Оцінка суду щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

Положення частини 2 статті 51 Конституції України передбачають, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

А згідно з частиною 1 статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Однак, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181).

Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2023 року, було встановлено розмір аліментів шляхом стягнення із позивача на користь відповідачки на утримання їх дитини: ОСОБА_5 аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Разом з цим, вимогами статей 13 та 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував, що за станом здоров`я не може зайти постійну роботу, а тому змушений заробляти тимчасовими заробітками у зв`язку із чим він змушений в багатьох життєво необхідних речах відмовляти, а тому не має змоги сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, однак доказів таким обставинам не надав.

Суд згоден із тим, відповідачка, як стягувачка аліментів на момент подачі нею позову була безробітною, а на даний час вона працевлаштована і має постійний грошовий дохід, однак суд не згоден із тим, що така обставина, з огляду на розмір отримуваного доходу відповідачкою є підставою для зменшення розміру аліментів, які повинен сплачувати позивач.

Тут суд враховує, що згідно з матеріалами справи, позивач наразі проходить військову службу і отримує стабільний та пристойний дохід, з якого, якщо продовжувати утримувати аліменти у розмірі вже визначеному судом, вони складуть приблизно 10 000 грн., а позивачу буде лишатись ще 20 000 грн. І такий розмір аліментів, не є надмірним тягарем для позивача, однак такий розмір повністю відповідає найкращим інтересам дитини, які у даному випадку полягають у зростанні в умовах забезпечення її потреб та всебічного розвитку.

Тож враховуючи це, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Висновок суду щодо судових витрат.

Відповідно до положень частини 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. А згідно з частиною 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. Однак, відповідачка не надала суду доказів про сплату коштів на адвоката, які вона понесла під час розгляду справи. Тому, розподіл судових витрат даного виду - не проводити.

Разом з цим, оскільки суд відмовив у задоволенні позову, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211грн.20коп (а.с.15а), на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, він такожє не підлягає розподілу.

Таким чином, керуючись статтями 2, 19, 23, 34, 43-49, 76-89, 120-142, 174-181, 209-250, 258, 259, 263-265, 268, 272-289, 351, 352, 354, 355, 430-431 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.08.2023 року на утримання дитини ОСОБА_5 .

Розподіл судових витрат - не проводити.

Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення складено 06 травня 2025 року.

Суддя: Коваленко Д. С.