МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"30" квітня 2025 р. Справа № 370/3800/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., із секретарем Хоменко О.В., під час розгляду у відкритому підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області цивільної справи за позовом

ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Цурки Наталії Олександрівни до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дячук Олена Борисівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкий Вадим Володимирович про визнання правочинів недійсними (фраудаторними),

в с т а н о в и в :

У підготовчому засіданні на обговорення поставлено клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки є рішення у справі № 370/1104/24 яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Представник позивача Цурка Н.О. заперечила щодо клопотання, вказала що спір у даній справі заявлено з інших підстав, а тому просила відмовити у його задоволенні.

Інші належним чином повідомлені учасники справи у підготовче засідання не з`явилися.

Вислухавши представників сторін, розглянувши заявлене клопотання, суд керується наступним.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Отже, підставою для ухвалення судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Необхідність застосування пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, у яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили. За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. В розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) зазначила, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом із тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні у ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Однією з цілей застосування пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України законодавець визначив уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подання нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами як засобу, спрямованого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності. Здійснення судом всебічного аналізу предмета і підстав заявленого позову сприяє з`ясуванню наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 990/433/18 (провадження № 11-61заі18) зазначила, що «при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається. Отже, інший словесний виклад правових обґрунтувань позову та його вимог не змінює правової природи таких вимог, їх предмет та підстави в цілому».

Судом встановлено, що у справі № 370/3800/24 ОСОБА_1 звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дячук Олена Борисівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкий Вадим Володимирович про визнання правочинів недійсними (фраудаторними).

Предметом позову у даній справі є визнання недійсними наступних договорів: - договору дарування земельної ділянки за кадастровим номером: :02:004:0318, реєстраційний номер: 27, площа: 0,168 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, що знаходиться: за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посвідчений 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б., зареєстрований за № 637; - договору дарування садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 379,9 кв. м, житловою площею 189 кв. м, який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посвідчений 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б., зареєстрований за № 638; - договору дарування садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 197 кв. м, житловою площею 56,7 кв. м, який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посвідчений 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б., зареєстрований за № 639; та встановлення факту нікчемності заповіту ОСОБА_5 складеного 07 липня 2022 року на ім`я ОСОБА_2 , яким остання заповіла на його користь нерухоме майно, а саме земельну ділянку, площею 0,168 га, за кадастровим номером: :02:004:0318, та розташовані на ній два садових будинки, площею 379,9 кв. м і 197 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , одержаного ОСОБА_5 на підставі договорів дарування.

Предметом позову у справі № 370/1104/22 були вимоги про: - визнання договору дарування земельної ділянки за кадастровим номером: :02:004:0318, Реєстраційний номер: 27, площа: 0.168 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, що знаходиться: Київська область, Макарівський район, Ясногородська сільська рада, що посвідчений 24.02.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б. та зареєстрований за № 637, недійсним; - визнання договору дарування садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 379,9, житлова площа (кв.м): 189, що посвідчений 24.02.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б. та зареєстрований за № 638, недійсним; - визнання договору дарування садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м): 197, житлова площа (кв.м): 56.7, що посвідчений 24.02.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б. та зареєстрований за № 639, недійсним; - визнання договору дарування садових будинків та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , що посвідчений 07.07.2022р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легким В.В. та зареєстрований за № 1442 недійсним; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легким В.В., індексний номер рішення: 64108975 від 07.07.2022 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на земельну ділянку, кадастровий номер: :02:004:0318, розташовану за адресою: Київська область, Макарівський район, Ясногородська сільська рада та на садовий будинок, загальною площею (кв.м): 379,9, житлова площа (кв.м): 189, що розташований за адресою на АДРЕСА_1 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легким В.В., індексний номер рішення: 64109135 від 07.07.2022 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на садовий будинок загальною площею (кв.м): 197, житлова площа (кв.м): 56.7, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд зауважує, що сторони у даній справі та справі № 370/1104/22 є тотожними, що представником позивача не заперечується.

Предмет, окрім вимоги встановлення факту нікчемності заповіту ОСОБА_5 складеного 07 липня 2022 року на ім`я ОСОБА_2 , яким остання заповіла на його користь нерухоме майно, а саме земельну ділянку, площею 0,168 га, за кадастровим номером: :02:004:0318, та розташовані на ній два садових будинки, площею 379,9 кв. м і 197 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , одержаного ОСОБА_5 на підставі договорів дарування., у даній справі та справі № 370/1104/22 є тототожними, що представником позивача не заперечується.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) сформулювала підхід, за яким допускається кваліфікація фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як:

фіктивного (стаття 234 ЦК України);

такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України);

такого, що порушує публічний порядок (частини перша та друга статті 228 ЦК України).

Підставами позову у даній справі є вимоги ст. 3, 13 ЦК України, тоді як у справі № 370/1104/22 підставою позовних вимог було визначено ст. 234 ЦК України.

Враховуючи обґрунтування клопотання представника відповідача, заперечення представника позивача, суд не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст. 255, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 02.05.2025 року.

Суддя Л.В. Білоцька