Справа № 211/7497/23
Провадження № 2-п/211/21/25
У Х В А Л А

Іменем України

07 травня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 , зазначивши, що відповідачу щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги, здійснювалося постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Однак відповідач у повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювала, у результаті чого виникла заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.10.2014 по 31.10.2023 у сумі 23 004,81 грн. Указану суму боргу, а також плату за абонентське обслуговування у сумі 160,55 грн., 3% річних у сумі 1 438,98 грн. та інфляційні втрати у сумі 3 927,04 грн. просить стягнути на свою користь з відповідача.

Заочним рішенням суду від 10 січня 2025 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2014 по 31.10.2023 у сумі 23 004 гривні 81 коп., плату за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.10.2023 у сумі 160 гривень 55 коп., 3% річних у сумі 1 438 гривень 98 коп. та інфляційні втрати у сумі 3 927 гривень 04 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, зазначивши, що при винесенні рішення має місце неповнота встановлення обставин, що мають значення для справи. Так, при ухваленні судового рішення судом не взято до уваги, що власником квартири за адресою виникнення боргу вона була до 07.06.2011, а право власності на момент укладення договору міни від 07.06.2011 набувалося з моменту нотаріального посвідчення такого договору, а договір міни від 07.06.2011 посвідчений приватним нотаріусом Мазепою Н.П. зареєстрований в Реєстрі нотаріальних дій під № 1028. Державна реєстрація в Державному реєстрі правочинів відбулась в день його укладання згідно вимог Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, постановою КМУ від 26.05.2004 № 671. Таким чином з моменту державної реєстрації договору міни вона не має жодного відношення до квартири по АДРЕСА_1 , оскільки не проживає там, не зареєстрована і фактично не може отримувати за вказаною адресою жодної кореспонденції. Наголошено, що в договорі міни відсутня вказівка на обов`язкову реєстрацію його в КП «Криворізьке БТІ»,а лише містить вимогу про необхідність його державної реєстрації, як того вимагала ст. 657 ЦК України на момент його укладення. Тому заявник просить суд вказане заочне рішення скасувати, справу призначити до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою суду від 03 квітня 2025 року прийнято до провадження заяву про перегляд заочного рішення.

Представник ОСОБА_3 адвокат Сагайдак Д.С. надав заяву про розгляд у його відсутність, заяву про перегляд заочного рішення підтримує.

Згідно частини першої статті 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, у матеріалах справи містяться поштові повідомлення, направлені на останню відому адресу проживання відповідача з відміткою про відсутність адресата за місцем проживання. За відсутності відомостей з Департаменту адміністративних послуг Криворізької міської ради про зареєстроване місце проживання відповідачки, суд був позбавлений можливості сповістити відповідача за зареєстрованим місцем проживання щодо повідомлень про виклик до суду.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 22.06.2021 року у справі № 334/3161/17, на які міститься посилання у тексті заяви про перегляд заочного рішення, вказала, що до 2013 року реєстрація права власності на майно проводилася в реєстрі прав власності на нерухоме майно, який зараз є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстрацію права власності на квартири, житлові будинки, нежитлові приміщення та інше нерухоме майно, проводилася у Бюро технічної інвентаризації, із видачею про це документів (витягів) або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі. Якщо документи містять одну з наступних відміток: штамп БТІ або відмітку БТІ, чи є витяг з реєстру БТІ, тоді документи вважаються належним чином оформлені, а право власності зареєстроване до 2013 року в старому реєстрі прав власності на нерухоме майно і відповідно, держава визнає право власності на таке майно. Такі документи є дійсними.

Тобто, особа, яка до 01 січня 2013 року придбала нерухоме майно за договором купівлі-продажу, державну реєстрацію якого було належним чином здійснено, стала власником такого нерухомого майна з моменту державної реєстрації відповідного договору купівлі-продажу незалежно від того, чи здійснила ця особа в подальшому державну реєстрацію свого права власності.

Відповідно до Порядку реєстрації прав власності, який діяв до 2013 року, реєстрація права власності на квартири, житлові будинки, нежитлові приміщення та інші приміщення, будівлі та споруди проводилася в реєстрі прав власності на нерухоме майно, який зараз є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, здійснювалась реєстраторами заснованих відповідними органам місцевого самоврядування комунальних підприємств бюро технічної інвентаризації (БТІ)за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна.

Державна реєстрація здійснювалась на підставі правовстановлюючих документів, зокрема: - договорів, за яким відповідно до законодавства передбачається перехід права власності; виданих нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів); свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування; свідоцтва про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень державного та комунального житлового фонду; рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна тощо.

Одночасно з прийняттям рішення про державну реєстрацію прав, реєстратор БТІ вносив записи до відповідного розділу Реєстру прав власності на нерухоме майно, після чого видавав у паперовому вигляді витяг про державну реєстрацію прав, який є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа, а у разі проведення державної реєстрації права на нерухоме майно на правовстановлюючому документі також робив відмітку (штамп)про державну реєстрацію.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону 1952-IV речові права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року,визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, для підтвердження свого права, яке виникло до 01.01.2013, якщо власники зазначених об`єктів нерухомого майна мають документи, що містять одну з наступних відміток:штамп БТІ або відмітку БТІ, чи є витяг з реєстру БТІ, такі документи вважаються належним чином оформлені, а право власності зареєстроване до 2013 року в старому реєстрі прав власності на нерухоме майно.

При цьому суд наголошує, що пунктом 12 договору міни від 07 червня 2011 року нотаріусом наголошено сторонам про необхідність державної реєстрації договору саме в Комунальної підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», що і було зроблено відповідачкою на належну їй квартиру (згідно наданих письмових доказів), однак не було вчасно зроблено новим власником квартири за адресою виникнення боргу (а.с. 14).

При обґрунтуванні заочного рішення судом враховано Договір міни на який посилається представник відповідача , враховано те, що договір міни не зареєстрований в КП ДОР « Криворізьке бюро технічної інвентаризації» і обгрунтовано чому саме з ОСОБА_2 стягується борг.

Таким чином, за відсутності доказів, на які посилається відповідач, що можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви та перегляду заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Заочне рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від від 10 січня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому частиною першою статті 354 ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. В. Ткаченко