Провадження № 2-д/686/6/25
УХВАЛА

30 квітня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Чевилюк З.А., розглянувши в порядку письмового провадження судове доручення Окружного суду в Познані про надходження заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною,-

ВСТАНОВИЛА:

22.04.2025 до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшов лист №9959/12.6-25/вх.11038/12.6-25 від 17.04.2025 від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виконання судового доручення Окружного суду в Познані відповідно до статті 22 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993 року щодо заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2025, судове доручення було розподілено судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Чевилюк З.А.

Суд, дослідивши матеріали справи, додані до вказаного доручення, приходить до таких висновків.

З матеріалів повідомлення вбачається, що ОСОБА_3 11 вересня 2024 року звернувся до Окружного суду в м. Познань із заявою про визнання недієздатною своєї матері ОСОБА_2 , громадянки України, яка проживає в Польщі. В заяві вказано, що його мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і страждає на хронічне психічне захворювання - хворобу Альцгеймера.

Згідно з копією ухвали від 7 січня 2025 року Окружного суду в м. Познань, XVIII Цивільний відділ, у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю ОСОБА_2 та прокурора Окружної прокуратури в м. Познань про повну недієздатність ОСОБА_2 , постановив повідомити Верховний Суд України про те, що в Республіці Польща в Окружному суді м. Познань порушено провадження у справі про повну недієздатність громадянки України ОСОБА_2 , яка проживає на території Республіки Польща, щодо якої у зв`язку з порушенням когнітивних функцій існують підстави для проведення провадження у справі про недієздатність.

Згідно з відповідями №1328238 та №1328247 від 28.04.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2

Згідно з ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Згідно із ч.3 ст.297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч.1 ст.298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Європейський суд з прав людини визначив вимоги, яких необхідно дотримуватися під час розгляду такої категорії справ, вказавши, що сама сутність того, в чому слід переконати компетентні державні органи - наявність психічного розладу, що вимагає об`єктивної медичної експертизи (пункт 39 рішення у справі "Вінтерверп проти Нідерландів" від 24 жовтня 1979 року).

За таких підстав у справах цієї категорії доцільне проведення судово-психіатричної експертизи.

Згідно з ч.1 ст.299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвокатата представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується вкожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Згідно із ч.5 ст.300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Відповідно до ст.500 ЦПК України суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами.

Судове доручення не приймається до виконання, у разі якщо воно:

1) може призвести до порушення суверенітету України або створити загрозу її національній безпеці;

2) не належить до юрисдикції цього суду;

3) суперечить законам або міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Виконання судового доручення здійснюється відповідно до цього Кодексу. На прохання іноземного суду процесуальні дії можуть вчинятися під час виконання судового доручення із застосуванням права іншої держави, якщо таке застосування не суперечить законам України.

Правовідносини щодо обмеження в дієздатності або визнання особи недієздатною (повне і часткове визнання недієздатним) врегульовані статтею 22 Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24 травня 1993 року (Договір ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 3941-XII (3941-12) від 04 лютого 1994 року).

Відповідно до частини другої статті 22 Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, якщо суд однієї Договірної Сторони встановить, що є підстави для обмеження в дієздатності або визнанні недієздатним громадянина іншої Договірної Сторони, місце проживання якого знаходиться на території першої Договірної Сторони, він повідомляє про це відповідний суд другої Договірної Сторони.

Частиною третьою статті 22 Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах визначено, якщо суд другої Договірної Сторони, повідомлений відповідно з пунктом 2 заявить, що надає право виконати подальші дії суду за місцем проживання цієї особи, або не висловиться протягом трьох місяців, суд за місцем проживання цієї особи може провести справу про обмеження в дієздатності або визнанні її недієздатною відповідно до законодавства своєї держави, якщо причина обмеження в дієздатності або визнанні недієздатною передбачається також законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є ця особа. Рішення про обмеження в дієздатності або визнанні недієздатною пересилається відповідному суду іншої Договірної Сторони.

Враховуючи вищенаведене, громадянство ОСОБА_2 , фактичне місце її проживання, стан здоров`я, суд приходить до висновку про надання згоди Окружному суду в м. Познань на виконання подальших процесуальних дій у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною. Суд вважає, що розгляд вказаної справи компетентним судом Республіки Польща буде необхідним для захисту прав ОСОБА_2 та законних інтересів, оскільки розгляд справи на території України може бути утрудненим для учасників судового розгляду, зважаючи на їх фактичне перебування у Польщі.

Керуючись ст.ст. 500, 501 ЦПК України, ст.22 Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24 травня 1993 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Надати право Окружному суду в м.Познань на виконання подальших процесуальних дій у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Зоряна ЧЕВИЛЮК