Справа № 713/586/25
Провадження №2/713/274/25
РІШЕННЯ

іменем України

05.05.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участю секретарів Матейчук-Степан Л.Ю., Колотило М.М., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_4 інтереси, якої представляє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів .

В позові вказує, що 20 листопада 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб у виконавчому комітеті Міліївської сільської ради Вижницького району , Чернівецької області.

Під час перебування у шлюбі у сторін народились діти: донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 вересня 2020 у справі №713/1472/20 шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають з матір`ю, вона ними опікується та матеріально забезпечує, відповідач участі у вихованні та утриманні доньок не бере.

Позивачка самостійно опікується та матеріально утримує дітей: оплачує оренду житлового приміщення, купує продукти харчування, одяг, шкільне приладдя, оплачує всі витрати на оздоровлення, навчання та лікування, дає кишенькові гроші на обіди та дозвілля, оплачує супутні потреби. Відповідач не вживає заходів щодо належного піклування про дітей, їх здоров`я, духовного розвитку та навчання, участі в їх утриманні не бере. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не здійснює систематичну (щомісячну) допомогу на утримання дітей позивачка змушена звернутися до суду за захистом прав та законних інтересів спільних з відповідачем дітей.

Просила стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня звернення до суду з позовом. Судові витрати покласти на відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити в повному обсязі посилалася на обставини вказані в ньому. На спростування посилань у відзиві вказувала на те, що 10 червня 2024 року позивачка, ОСОБА_4 , дійсно виїхала за кордон, а саме до Чеської Республіки, з метою заробітку коштів для оренди окремого житла. Причиною такого кроку стало неможливе співіснування з колишнім чоловіком відповідачем, ОСОБА_2 , у спільно придбаній квартирі, яка була придбана подружжям під час шлюбу.

Спільне проживання супроводжувалося постійними конфліктами та сварками, що мали місце навіть у присутності дітей, що негативно впливало на їхній емоційний стан.

Попри перебування за межами України, позивачка продовжувала активно піклуватися про дітей: регулярно підтримувала з ними телефонний зв`язок, цікавилася їхнім життям та надсилала кошти на їхнє утримання.

31 серпня 2024 року позивачка, ОСОБА_4 , повернулася до України з метою підготовки неповнолітніх дітей до початку нового навчального року та їхнього супроводу до навчального закладу. 16 вересня 2024 року позивачка разом із дітьми переїхала до орендованого житла, де на теперішній час проживає постійно разом із ними.

Зазначені обставини підтверджують, що діти фактично перебувають на утриманні та під наглядом матері ОСОБА_4 , яка забезпечує їхні побутові та освітні потреби.

Відповідач та його представник у відзиві на позов вказують , що їх з відповідачем спільні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будучи зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживають з матір`ю (позивачкою) за адресою: АДРЕСА_2 , з січня 2025 року.

Також позивачка у позові вказує, що вона самостійно опікується та матеріально утримує дітей, а саме: оплачує оренду житлового приміщення, купує продукти харчування, одяг, шкільне приладдя, оплачує всі витрати на оздоровлення, навчання та лікування, дає кишенькові гроші на обіди та дозвілля, оплачує супутні потреби.

Більш того, позивачка зазначає, що відповідач не вживає заходів щодо належного піклування про дітей, їх здоров`я, духовного розвитку та навчання, участі в їх утриманні не бере.

Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вважає, що позов ОСОБА_4 є безпідставним, обставини на які вона посилається, як на підстави задоволення позову є надуманими та такими, які не відповідають дійсності, а зазначений позов не підлягає до задоволення судом у повному обсязі, з огляду на наступне.

Як вже вище зазначалося, та обставина, що діти проживають разом зі своєю матір`ю (Позивачкою) не відповідає дійсності, так як і не відповідають дійсності інші обставини на які посилається Позивачка.

Насправді діти проживають саме з батьком (Відповідачем), саме батько опікується життям та здоров`ям, навчанням своїх доньок, забезпечує їх одягом та продуктами харчування, ліками, забезпечує дітям відпочинок, дає кишенькові гроші, тощо.

Крім цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (доньки Відповідача) задекларовані у сімейного лікаря ОСОБА_8 , яка працює у КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги "Садгора" ЧМР.

Упродовж останніх двох років із дітьми до сімейного лікаря здебільшого звертався батько - ОСОБА_6 , візити матері були поодинокі, батько

сумлінно виконував і виконує всі рекомендації сімейного лікаря стосовно збереження здоров`я дітей, оплачує навчання ОСОБА_6 англійській мові.

Наприкінці 2023 року, упродовж всього 2024 року, і в 2025 році Відповідач продовжував і продовжує оплачувати навчання ОСОБА_6 англійській мові.

Відповідачем не заперечується та обставина, що його доньки спілкуються з своєю матір`ю (Позивачкою), інколи приходять до неї додому, навіть інколи залишаються на ніч, але більшість часу проводять зі своїм батьком, а саме після школи виконують домашні завдання, відвідують лікарів, відпочивають під час канікул, тощо.

Крім того відповідач не здійснює за своєю матір`ю догляд на непрофесійній основі, а відповідно не отримує компенсацію за надання такої соціальної послуги, у розумінні приписів «Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859.

10.01.2025 року відповідач травмував гомілко-стопний суглоб (перелом з вивихом та розривом зв`язок).

Хвороба протікає з ускладненнями, відповідач практично обмежений у руховій активності, у зв`язку з травмою він не може вільно пересуватися.

Просив ухвалити рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про стягнення на її користь аліментів на утримання доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні після доводів представника позивача відповідач позов визнав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача . відповідача та його представника, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 20 листопада 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб у виконавчому комітеті Міліївської сільської ради Вижницького району , Чернівецької області.

Під час перебування у шлюбі у сторін народились діти: донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про їх народження.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 вересня 2020 у справі №713/1472/20 шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвано.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Відповідно до ст.183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що не може бути нижчим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів».

Згідно з нормами Закону України Про Державний бюджет на 2025 рік з 1 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму встановлено : Для дітей віком до 6 років 2563, 00 грн; для дітей віком від 6 до 18 років 3196,00 грн;

З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п. 17 своєї Постанови №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові Цивільного касаційного суду Верховного Суду від 04.07.2018 р. по справі № 490/4522/16-ц.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1ст. 191 СК України).

Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядкуст. 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує відсутність доказів про наявність на утриманні останнього інших осіб, а також відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань, які потребували б додаткових витрат.

Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд вважає, що позов обґрунтований і він підлягає задоволенню.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-184 СК України, ст. ст. 12, 81, 141, 133,137, 263 265,280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 інтереси, якої представляє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів ,- задовольнити

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_3 (фактичне місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, із відповідною індексацією починаючи з починаючи з 21 лютого 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_3 (фактичне місце проживання АДРЕСА_1 ) , судовий збір у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_3 .

Повний текст виготовлено 05 травня 2025 року.

Суддя Антоніна КИРИЛЯК