Справа № 635/7015/23
Провадження № 2/635/2326/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФБ «ЄАПБ») звернулось до Харківського районного суду Харківської області із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість: за кредитним договором №23327-02/2022 в розмірі 46950,00 грн, з яких 15000,00 грн - сума основного боргу, 31950,00 грн - відсотки; за кредитним договором №2935258 в розмірі 60495,98 грн., з яких 12600,00 грн - сума основного боргу, 47895,98 грн - відсотки; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.02.2022 між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п.1.1. договору про надання фінансового кредиту товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 15000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 1.3 договору про надання фінансового кредиту за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1,25% (процентів) на добу. Згідно з п.п. 2.3 п.2 договору про надання фінансового кредиту обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. 13.01.2023 між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФБ «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФБ «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФБ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з п.1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачу реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФБ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 46950,00 грн, з яких: 15000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 31950,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн - сума заборгованості за пенею. 13.02.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2935258. Відповідно до п.п.1.1. кредитного договору укладення кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якого забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Відповідно до п.п.9.7. кредитного договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відбитку печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направлення товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Відповідно до п.п.2.1. кредитного договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, і яка зазначена в даному п.п. кредитного договору. Згідно з п.п.2.4 кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» суми кредиту (загального розміру) на користь клієнта. 17.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФБ «ЄАПБ» укладено договір факторингу №17052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» передає (відступає) ТОВ «ФБ «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФБ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Згідно з п.1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №1, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачу реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФБ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 60495,98 грн, з яких: 12600,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 47895,98 грн - сума заборгованості за процентами. Всього ТОВ «ФБ «ЄАПБ» просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за вищевказаними кредитними договорами у загальному розмірі 107445,98 грн.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21.08.2023 справу прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

До суду надійшов відзив відповідача, відповідно до якого він проти позову заперечує та просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема зазначає, що за договором про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022 були нараховані відсотки в завищеному розмірі. Згідно з п. 1.2. договору про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022 кредит надається строком на 30 днів тобто до 22.03.2022. Згідно з додатком до Договору про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022 «Графік платежів» дата платежу - 22.03.2022, проценти за користування кредитом становлять 5625 грн. Згідно з п. 1.3 договору про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022 за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1,25% на добу. Відповідно 15000,00 грн х 1,25% х 30 днів становлять 5625 грн. В договорі про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022 визначено строк кредитування строк кредиту 30 днів. Право ТОВ «ФБ «ЄАПБ» нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування з 22.03.2022. Відповідні висновки про правильне застосування норм права були надані Великою Палатою Верховного Суду по справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) в постанові від 28.03.2018. Право ТОВ «ФБ «ЄАПБ» нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування з 22.03.2022 та позивачем в порушення вимог закону та договору нараховані відсотки в завищеному розмірі після спливу кредитування в розмірі 31950,00 грн. Відповідач вказує, що позовні вимоги про стягнення відсотків за договором про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022 та договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2935258 від 13.02.2022 не підлягають задоволенню в повному обсязі у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи виписок та інших первинних документів, оформлених у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», що в матеріалах справи відсутні Виписки з рахунків. ТОВ «ФБ «ЄАПБ» на підтвердження розміру заборгованості за двома кредитними договорами надано тільки розрахунок заборгованості за кредитним договором №23327-02/2022 від 21.02.2022 та розрахунок заборгованості за кредитним договором №2935258 від 13.02.2022. Розрахунок заборгованості за кредитним договором №23327-02/2022 від 21.02.2022 та розрахунок заборгованості за кредитним договором №2935258 від 13.02.2022 не є виписками по рахунку, складені в односторонньому порядку фінансовою компанією, не містить інформації з аналітичних рахунків з обліку внутрішньобанківських операцій з зазначенням щомісячно нарахування заборгованості за процентами та погашення заборгованості, та не відповідають вимогам «Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого Правлінням НБУ від 04.07.2018 за №75. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

До суду надійшла відповідь на відзив позивача, відповідно до якої позивач просить позовні вимоги задовольни в повному обсязі, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. У відповіді на відзив позивач вказує, що згідно з п. 4.3. договору про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022 у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений у п.1.2 цього договору та/або в додатку (ах) до цього договору, проценти, передбачені в п.2.4. цього договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. З урахуванням, практики Великої Палати Верховного Суду в постанові по справі №910/4518/16 від 05.04.2023 та п. 4.3. Кредитного договору, просить суд тлумачити нараховані проценти поза межами строку кредитування як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, оскільки вони мають чіткі розумні строки та фіксовану відсоткову ставку. ТОВ «ФБ «ЄАПБ» вказує, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі, які підтверджують факт отримання та повернення відповідачем кредитних коштів.

До суду надійшли заперечення відповідача, в яких відповідач вказує, що 21.02.2022 було підписано договір про надання фінансового кредиту №23327-02/2022. 24.02.2022 в Україні введено військовий стан Указом Президента України №64/2022 «Про запровадження воєнного стану в Україні» від 24.02.2022. Згідно з п. 4.3. договору про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022, на який посилається позивач, у разі, якщо Клієнт не повернув кредит у строк, зазначений у п.1.2 цього договору та/або в додатку (ах) до цього Договору, проценти, передбачені в п.2.4. цього договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору. Згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення; неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем); відповідачу не можуть бути нараховані після 24.02.2022 ні протягом 90 днів, ні за весь період до цього часу відсотки за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за кредитним договором.

До суду надійшли додаткові пояснення відповідача, в яких він наголошує, що позивач не надав належних та достатніх доказів того, що до ТОВ «ФБ «ЄАПБ» від ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» перейшло право вимоги за кредитними договорами.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Разом з відповіддю на відзив уповноваженим представником позивача подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представником відповідача було подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

21.02.2022 між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022.

Договір про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022 підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до п.1.1. договору про надання фінансового кредиту товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 15000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 1.3 Договору про надання фінансового кредиту за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1,25% (процентів) на добу.

13.01.2023 між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФБ «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФБ «ЄАПБ»за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФБ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників.

Згідно з п.1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачу реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Як зазначає в своїх поясненнях ТОВ «ФБ «ЄАПБ», відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФБ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 46950,00 грн, з яких: 15000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 31950,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн - сума заборгованості за пенею.

Крім того, 13.02.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2935258.

Відповідно до п.п.1.1. кредитного договору укладення кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якого забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Відповідно до п.п.9.7. кредитного договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відбитку печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направлення Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.

Відповідно до п.п.2.1. кредитного договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту.

Згідно з п.п.2.4 кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п.2.1 договору.

17.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФБ «ЄАПБ» укладено договір факторингу №17052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» передає (відступає) ТОВ «ФБ «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФБ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників.

Згідно з п.1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №1, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачу реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Як зазначає в своїх поясненнях ТОВ «ФБ «ЄАПБ», відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФБ «ЄАПБ», набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 60495,98 грн, з яких: 12600,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 47895,98 грн - сума заборгованості за процентами.

За кредитним договором №23327-02/2022 від 21.02.2022 були нараховані на суму основного боргу 15000,00 грн - 31950,00 грн відсотків.

Згідно з п. 1.2. Договору про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022 Кредит надається строком на 30 днів тобто до 22.03.2022.

Згідно з Додатком до Договору про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022 «Графік платежів» дата платежу - 22.03.2022, проценти за користування кредитом 5625,00 грн.

Згідно з п. 1.3 договору про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022 за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1,25% на добу.

Розмір відсотків обраховується: 15000,00 грн х 1,25% х 30 днів та становить 5625,00 грн.

В договорі про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022 визначено строк кредитування - 30 днів.

Право ТОВ «ФБ «ЄАПБ» (в т.ч. ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ») нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування з 22.03.2022.

Згідно практики Великої Палати Верховного Суду після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, право ТОВ «ФБ «ЄАПБ» (в т.ч. ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ») нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування з 22.03.2022 та позивачем нараховані відсотки після спливу кредитування в розмірі 31950,00 грн.

У відповіді на відзив позивач з урахуванням практики Великої Палати Верховного Суду та п. 4.3. Кредитного договору, просить суд тлумачити нараховані проценти поза межами строку кредитування як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, оскільки вони мають чіткі розумні строки та фіксовану відсоткову ставку.

З огляду на наведене, суд зазначає про таке.

21.02.2022 підписано договір про надання фінансового кредиту №23327-02/2022.

24.02.2022 в Україні введено військовий стан Указом Президента України №64/2022 «Про запровадження воєнного стану в Україні» від 24.02.2022.

Згідно з п. 4.3. Договору про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022, у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений у п.1.2 цього договору та/або в додатку (ах) до цього договору, проценти, передбачені в п.2.4. цього договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.

Згідно з п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Великою Палатою Верховного Суду в постанові у справі №910/4518/16 від 05.04.2023 було надано висновки щодо застосування норм права: інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Отже, у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

Таким чином, відповідачу не можуть бути нараховані після 24.02.2022 протягом 90 днів відсотки за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за кредитним договором.

ТОВ «ФБ «ЄАПБ» не надано до суду та в матеріалах справи відсутні первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за кредитними договорами - договором про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022 та договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2935258 від 13.02.2022.

У відповіді на відзив ТОВ «ФБ «ЄАПБ» вказує, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі, які підтверджують факт отримання та повернення відповідачем кредитних коштів.

При цьому ТОВ «ФБ «ЄАПБ» на підтвердження розміру заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022 та договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2935258 від 13.02.2022 надано тільки розрахунок заборгованості за кредитним договором №23327-02/2022 від 21.02.2022 та розрахунок заборгованості за кредитним договором №2935258 від 13.02.2022.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором №23327-02/2022 від 21.02.2022 та розрахунок заборгованості за кредитним договором №2935258 від 13.02.2022 не є виписками по рахунку, складені в односторонньому порядку фінансовою компанією, не містить інформації з аналітичних рахунків з обліку внутрішньобанківських операцій з зазначенням щомісячно нарахування заборгованості за процентами та погашення заборгованості, та не відповідають вимогам «Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого Правлінням НБУ від 04.07.2018 №75.

Згідно з п. 59 «Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого Правлінням НБУ від 04.07.2018 № 75 банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: 1) особові рахунки та виписки з них.

Згідно з п. 61 «Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого Правлінням НБУ від 04.07.2018 № 75 форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно з п. 66 «Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого Правлінням НБУ від 04.07.2018 № 75 Виписки з аналітичних рахунків з обліку внутрішньобанківських операцій роздруковуються на паперових носіях у разі потреби з періодичністю, визначеною згідно з внутрішнім положенням банку.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором №23327-02/2022 від 21.02.2022 та розрахунок заборгованості за кредитним договором №2935258 від 13.02.2022 не є належними доказами (не є первинними документами, оформленими відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»), якими б підтверджувалось наявність заборгованості у відповідача.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (фінансової компанії), тому не є належним доказом на підтвердження обґрунтованості вимог позивача. Так, відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи».

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 року підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи, оформлюються у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV та «Положення про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого Правлінням НБУ від 18.06.2003 року № 254.

Разом з тим, ТОВ «ФК ЄАПБ» не надало суду належних і допустимих доказів на підтвердження надання ОСОБА_1 кредиту, таких як платіжне доручення, меморіальний ордер тощо.

Натомість позивачем надано лист сервісу онлайн платежів iPay.ua український сервіс платежів в інтернеті, за допомогою якого можна сплатити за послуги і товари, використовуючи платіжну картку Visa або Mastercard про перерахування ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» 21.02.2022 на суму 15000,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 139362270, призначення платежу: зарахування 15000 грн на карту НОМЕР_1 ; ТОВ « «ЛІНЕУАР УКРАЇНА» 13.02.2022 на суму 12600,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 137668234, призначення платежу: зарахування 12600 грн на карту НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Однак позивачем не було подане відповідне клопотання про витребування доказів, а саме виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки НОМЕР_1 .

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суди повинні належним чином мотивувати свої висновки та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Виходячи з наведеного, законне та обґрунтоване встановлення обставин справи судом в межах предмету доказування можливе якщо воно ґрунтується на доказах, які відповідають вказаним критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, що забезпечує повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи.

Суд у контексті змісту вказаних норм цивільного процесуального права вважає, що доведеність має випливати зі співіснування достатньо сильних, чітких та взаємоузгоджених умовиводів або такого характеру неспростованих презумпцій, які в межах предмету спору розподіляють між сторонами тягар доказування відповідних фактів та у світлі спірних правовідносин мають юридичне значення.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Отже, встановленою слід вважати ту обставину, яка доведена стороною у змагальному процесі з такою достовірністю, яка дозволяє сторонньому незацікавленому спостерігачу виходячи з таких загальних засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, та застосовуючи баланс ймовірностей обґрунтовано стверджувати про їх реальне, об`єктивне існування.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження реальності певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Суд не може взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.

З огляду на вищевказане суду в межах визначених у ст. 89 ЦПК України дискреційних повноважень щодо оцінки доказів та концепції «суд знає право» під час розгляду справи суд у межах заявленого позову має самостійно перевірити доводи сторін щодо відповідності наданих електронних доказів визначеному у вказаних нормах права порядку їх створення з метою перевірки їх достовірності (цілісності) та верифікації.

Згідно до вказаної норми ст. 100 ЦПК України надані до суду електронні докази мають відповідати вимогам законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та ст. 15 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" щодо електронних підписів.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 15 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" такий засіб електронної ідентифікації як некваліфікований (простий) електронний підпис одноразовий ідентифікатор, який складається з набору літер та цифр, - має низький та обмежений рівень довіри. Колегія суддів звертає увагу, що суду для належної верифікації такого електронного підпису важливо перевірити порядок його отримання, який має достовірно ідентифікувати підписанта, - та порядок його накладання, який має виключати його використання іншими особами.

Суд звертає увагу, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази у розумінні ст.ст. 76, 100 ЦПК України на підтвердження зазначених у позові обставин про те, що кредитор позивач у справі засобами електронного зв`язку направляв оферту позичальнику - відповідачу, а відповідач у відповідь надіслала позивачу свою згоду акцепт. У справі також відсутні вищевказані документи. У справі також відсутні докази про порядок отримання відповідачем одноразового ідентифікатора (некваліфікованого електронного підпису) та факту його накладення у електронному документі договору кредиту, або відповідних доповнень до нього, як про це зазначено у позові та має відповідати порядку створення та підписання електронних документів визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Також відсутні належні і допустимі докази, що позивач на виконання умов кредитного договору перерахував обумовлену у договорі грошову суму на рахунок позичальника відповідача у справі, та про наявність і розмір заборгованості у відповідача за цим кредитним договором.

Основні заперечення відповідача проти позову стосуються недоведеності виконання кредитором обов`язку по перерахування кредитних коштів позичальнику, а також розміру заборгованості. Саме такі обставини входять до предмету доказування у справах, в яких розглядаються правові наслідки договорів кредиту, укладених у електронній формі. Також позивачем не надано виписки з особового рахунку ОСОБА_1 .

Розрахунок заборгованості, на який посилався позивач у позові, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Такий розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості є документом, що створений самим кредитором, а, відтак, інформація, зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Суд не бере до уваги в якості допустимого і достатнього доказу розрахунок заборгованості, який є аналітичним та одностороннім, та не є первинним документом, та не узгоджується з наявними у вказаних банківських виписках ані за сумами, ані за датами зарахування кредитних грошових коштів, як про це заявлено у позові, а тому є неналежним та недостатнім для підтвердження наявності та розміру заборгованості за кредитним договором. При недоведеності цих обставин позичальник позбавлений можливості аргументовано заперечувати проти висунутих проти нього вимог про стягнення заборгованості, а суду відповідно до наведених у справі аргументів сторін перевірити розрахунки позивача.

У зв`язку з ненаданням банком доказів розміру кредиту суд позбавлений можливості перевірити розмір нарахованої суми боргу, тому розрахунок заборгованості не є належним і достовірним доказом того факту, що відповідач дійсно отримав позику, і відповідно що договір позики є укладеним.

Стосовно набуття позивачем права вимоги за спірними договорами суд зазначає про таке.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ФК «ЄАПБ» вказує на те, що воно набуло права вимоги за кредитним договором №23327-02/2022 від 21.02.2022, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ», кредитним договором №2935258 від 13.02.2022, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА Україна».

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано суду належних та достатніх доказів того, що до ТОВ «ФК «ЄАПБ» від ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» перейшло право вимоги за вказаними кредитними договорами.

На підтвердження переходу права вимоги за договором про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022 позивачем надано: договір факторингу №13012023 від 13.01.2023, укладений між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», акт прийому-передачі реєстру боржників від 13.01.2023, витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №13012023 від 20.07.2023.

Вказана копія витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №13012023 від 20.07.2023 не є належним чином завіреною та зроблена з документу, який містить лише підпис та печатку позивача та сформований представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» 20.07.2023, печатка та підпис уповноваженої особи ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» відсутні.

За таких обставин, зазначений документ не може вважатися належним доказом переходу права вимоги за кредитним договором від ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» до позивача.

У зв`язку з чим, відсутні підстави стверджувати, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло прав вимоги до ОСОБА_1 .

Отже, позивачем не доведено право вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №23327-02/2022 від 21.02.2022.

На підтвердження переходу права вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2935258 від 13.02.2022 позивачем надано: договір факторингу №17052023 від 17.05.2023, укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», акт прийому-передачі реєстру боржників від 17.05.2023, витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу №17052023 від 20.07.2023.

Вказана копія витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №17052023 від 20.07.2023 не є належним чином завіреною та зроблена з документу, який містить лише підпис та печатку позивача та сформований представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» 20.07.2023, печатка та підпис уповноваженої особи ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відсутні.

За таких обставин, зазначений документ не може вважатися належним доказом переходу права вимоги за кредитним договором від ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» до позивача.

У зв`язку з вищезазначеним, відсутні підстави стверджувати, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло прав вимоги до ОСОБА_1 .

Отже, позивачем не доведено право вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2935258 від 13.02.2022.

Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до положень ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 2 ст.78ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що судові витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 7000,00 грн, що підтверджується долученими до справи доказами: договором про надання правничої допомоги, укладеним 27.10.2023 між адвокатом Панасенком П.П. та ОСОБА_1 , додатковою угодою погодження договірної ціни від 27.10.2023, додатком до договору про надання правничої допомоги від 27.10.2023, актом приймання-передачі робіт з надання правничої допомоги від 26.01.2024, квитанцією до прибуткового касового ордера №15 від 27.10.2023 на суму 4000,00 грн, квитанцією до прибуткового касового ордера №1 від 26.01.2024 на суму 3000,00 грн.

На виконання договору про надання правничої допомоги, укладеного 27.10.2023, адвокатом Панасенком П.П. було подано до суду відзив на позов, заперечення та додаткові пояснення, здійснено участь в судових засіданнях.

З урахуванням наведеного, суд с дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача суми витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.12,81,141,247, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Код , місце реєстрації: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, б .2, пов. 4;

представник позивача - Грибанов Денис В`ячеславович, 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, б .2, пов. 4;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_2 , місце проживання (перебування) та реєстрації: АДРЕСА_1 ;

представник відповідача - адвокат Панасенко Павло Петрович, адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.П.Даниленко