РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025

Справа № 522/105/23 (пр. № 2/522/687/25)

Приморський районний суд м. Одеси у складні судді Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання Кніш Д.А.

за участю за участю адвокат позивача - Бовра Д.Ю., адвокат відповідача - Губська Х.Ю. розглянув справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна.

ВСТАНОВИВ:

1.04.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 .

2.Позивач просить суд:

- встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 у період з 2017 року по 14.04.2022;

- визнати за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 коштів 15 000 доларів США;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину коштів, витрачених на ремонт 20 000 доларів США.

3.10.02.2023 відкрито загальне позовне провадження.

4.06.03.2023 відповідач подав відзив на позов.

5.14.04.2023 позивач подав відповідь на відзив, клопотання про виклик свідків та витребування доказів.

6.25.04.2023 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив.

7.27.06.2023 відповідач подав письмові заперечення. Ухвалою від 27.06.2023 відмовлено у витребуванні доказів (фото та відеозапис з камер відеоспостереження з банку), задоволено про виклик свідка.

8.06.09.2023 позивач подав докази (скріншот з вайбер, скріншот електронної пошти, відеозаписи). Ухвалою від 06.09.2023 поновлено строк на подання доказів, прийнято докази.

9.12.12.2023 закрито підготовче провадження.

10.13.01.2025, 23.01.2025 позивач подав клопотання про поновлення строку на подання нових доказів (фото ескізу дивану, дивану, труб в стіні, фото з ванної кімнати, фото кухні, фото газової плити, фото позивача в квартирі, аудіо, відеозапис розмови позивача та відповідача, довідки банку від 03.04.2024, про виклик свідків, про визнання явки відповідача в судове засідання обов`язковою). В судовому засіданні 18.03.2025 протокольною ухвалою відмовлено в поновленні строку на подання нових доказів, визнано причини пропуску неповажними, відмовлено у прийнятті цих доказів, відмовлено у визнанні явки відповідача обов`язковою.

11.09.04.2025 відповідач подав заперечення щодо прийняття доказів.

12.18.03.2025 позивач подав нові докази з клопотанням поновити (фото 208 шт. із зображенням ОСОБА_3 , фото 12 шт. із ОСОБА_4 , відео де ОСОБА_5 займається спортом, виписка з банку 15.03.2019-15.03.2022). В судовому засіданні 23.04.2025 протокольною ухвалою суд визнав причини неможливості подання цих доказів неповажними, відмовив в поновленні процесуального строку та прийнятті нових доказів. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Підготовче провадження 12.12.2023. В позовній заяві представник позивача не повідомляв про подання нових доказів.

14.В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що він познайомився з ОСОБА_2 2016 році. В 2017 році почав проживати разом з нею однією сім`єю на орендованій квартирі ( АДРЕСА_2 ). З метою планування проживати як сім`я вони влітку 2016 року домовилися придбати квартиру. Так, 21.07.2016 уклали договір асоційованого членства у споживчому кооперативі для участі у будівництві квартири (на АДРЕСА_3 ). Гроші на фінансування будівництва квартири давав виключно він, оскільки вона не мала доходу, особистих коштів, ніде не працювала, а її мати надати таких коштів не могла. В серпні 2019 року вартість квартири була сплачена повністю. Він погодився на оформлення договору та оформлення права власності на квартиру на ОСОБА_2 , оскільки вона так наполягала, а він їй довіряв. Далі ОСОБА_1 за власні гроші, оскільки мав високий дохід від підприємницької діяльності, оплатив вартість ремонту приблизно 40 000 доларів США. Проте в квітні 2022 року сімейні відносини були припинені за ініціативою відповідача. Після цього позивач переїхав до своєї матері. Наразі вона відмовляється вирішити мирно питання поділу спільного майна. До цього спільного майна він також відносить зароблені ним в період спільного проживання 30 000 доларів США, які залишилися у квартирі, де живе відповідач, тобто у її володінні. Він звертався в правоохоронні органи з приводу викрадення нею 30 000 доларів США.

15.Особисто пояснював, що почав зустрічатися з нею з осені 2015 року. Потім почали жити разом на орендованій квартирі з зими 2015 року. В 2016 також частково жив у мами, там були його речі. З 2017 року на постійній основі орендували квартиру на АДРЕСА_4 і жили там до 2019 року. Щомісячна оренда становила 850 дол. США. В 2019 він виплатив за квартиру на ОСОБА_6 . Він погодився оформити квартиру на неї, оскільки побоювався за власний бізнес, переживав, що квартиру можуть відібрати. Але ініціатива оформити квартиру на неї була її. Всі гроші давав він. Зробив ремонт, купив усю техніку. Їм не вистачило коштів на техніку в 2019,тому вони оформили кредит на на нього. Ще з 2014 він заробляв від 2 000-4 000 дол. США, але всі гроші пішли на виплату за квартиру. Вона не працювала. Потім у них почались сварки. Він робив їй пропозицію одруження, але вона відмовила, говорила, що не хоче, не готова мати з ним сім`ю. Позивач особистої квартири немає. Одружений не був, але має сина від іншої жінки. Вважає, що саме з період з 2017 слід вважати початком їхнього спільного проживання як сім`я, оскільки саме з жовтня чи листопада 2017 (точно не пам`ятає) вони почали жити як сім`я. Вони святкували свята разом, вона спілкувалась з його мамою, він дарував їй подарунки, забезпечував.

16.Відповідач проти позову заперечує. Вони познайомились в 2015 році. До 2019 року ніяких близьких відносин не мали, не проживали однією сім`єю. Лише починаючи з 2019 року у них були іноді інтимні відносини та мали місце мінливі відносини на фоні цих інтимних зустрічей. Відносин, притаманних сім`ї та подружжю, між ними ніколи не було. Їх знайомство відбулось на сайті знайомств. Вони домовилися, що це знайомство має лише інтимний характер. ОСОБА_2 ніколи не розглядала його як чоловіка з яким вона бажає створити сім`ю, оскільки він молодший від неї на 12 років, має неповнолітнього сина, він агресивний, зловживає алкоголем. ОСОБА_2 до 2019 року проживала зі своєю матір`ю в АДРЕСА_5 . Квартира АДРЕСА_1 придбана частково за особисті збереження відповідача, вона працювала ріелтором, які були на її депозитних рахунках, а частково за кошти її матері. Її мати все життя працювала і збирала гроші, щоб допомогти доньці купити квартиру. Вартість квартири була повністю сплачена нею у 2018 році задовго до того, як між ними виникли інтимні відносини в 2019 році. Натомість позивач стверджує про виплату коштів за квартиру в серпні 2019 року, що свідчить про його необізнаність про обставини придбання квартири. Тому позивач ніякої участі у фінансуванні квартири брати не міг. Ремонт у квартирі вже був зроблений в 2019 році, і вона вселилась у квартиру з ремонтом. Позивач участі в цьому ремонті не приймав. Щодо твердження про привласнені нею 30 000 доларів США та відповідне його звернення в 2022 році до поліції із заявою про викрадення нею у позивача цих грошей, всі ці дії позивача є завчасно спланованими та є лише засобом його тиску, помсти ОСОБА_2 , після того, як вона 14.04.2022 звернулась до поліції із заявою про вчинення ним щодо неї домашнього насильства та зовсім припинила ці побачення. Сам ОСОБА_1 , під час розгляду судом постанови про його притягнення до відповідальності за вчинення домашнього насильства, пояснюв , що в шлюбних відносинах з нею перебував з 2019 по 14.04.2022. Відповідно суперечливими є його позовні вимоги про проживання однією сім`єю у період з 2017 (і то без визначення дати і місяця, що має надважливе значення для встановлення такого факту). Щодо визнання права власності на 1/2 частину коштів 15 000 дол сша , то позивач взагалі не наводить обставин за якими відбулось заволодіння його коштами, чи то їх викрадено, чи ними заволоділи обманом, де він взяв ці кошти. Позовна заява повинна відображати чітко не лише предмет позову (вимоги), а й підстави (обставини), з тим щоб друга сторона могла конкретно проти них заперечувати. Натомість усі підстави позову наводились, як пояснення сторони позивача під час розгляду справи. Відповідач наполягає на тому, що спільних витрат, спільного бюджету, спільного господарства, окрім тимчасових інтимних відносин, з відповідачем не вела. Відповідач звертає увагу, що позивач говорить про свій високий дохід ще з 2014 року 2-4 тис. дол США, проте він сам немає ні квартири, ні машини, нічого. Якщо він і робив їй подарунки, чи давав якісь гроші, то робив це за власним бажанням, але це не означає, що від цього вони жили як сім`я.

Судом встановлені такі обставини справи.

17. ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_6 .

18. ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_5 , а проживає АДРЕСА_7 . Жителі будинку АДРЕСА_8 засвідчили, що в квартирі АДРЕСА_9 до 2019 року проживала ОСОБА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , про що складено акт від 24.02.2023.

19.З вересня 2010 року ОСОБА_1 взятий на облік як фізична особа-підприємець. З липня 2015 року на спрощеній системі оподаткування як підприємець за напрямками діяльності: комп`ютерне програмування; оброблення даних, розміщення інформації на веб-узлах і пов`язана з цим діяльність; діяльність із керування комп`ютерним устаткуванням; інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; консультування з питань інформатизації.

20.Згідно з звітом про дебетові і кредитові операції на рахунку № НОМЕР_1 « ОСОБА_1 - ФОП», ним отримано від EIS GROUP PROPERTIES LTD за контрактом: 05.01.2016 - 562 дол. США, 09.02.2016 - 562 дол. США, 09.03.2016 - 450 дол. США, 05.05.2016 - 541,25 дол. США, 08.07.2016 - 759 дол. США, 18.08.2016 - 819 дол. США, 05.09.2016 - 806,75 дол. США, 11.10.2016 - 854,35 дол. США, 02.12.2016 - 733,25 дол. США, 14.12.2016 - 857,50 дол. США, 23.01.2017 - 829,50 дол. США, 03.03.2017 - 770 дол. США, 29.03.2017 - 752,50 дол. США.

21.Згідно з випискою з банківського рахунку АТ «Укрсиббанк» НОМЕР_2 , ОСОБА_1 отримав протягом 2019-2020 дохід 1 311 688 грн. + 564 770 грн.

22.Згідно з довідкою АТ «Банк Кредит Дніпро» за банківським рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_3 зараховано з квітня 2016 року по березень 2021 року 13 336,85 доларів США та 1 107 067,82 грн.

23.Згідно з довідкою КБ Приватбанк з 01.01. по 31.03.2016 на рахунок ОСОБА_1 надійшло 2 337, 50 дол. США., та 131 350 грн.

24.Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 03.04.2024 №3IF2VU71QIUN7HTJ за період з 10.03.2016 по 09.06.2017 ОСОБА_1 перерахував на картковий рахунок ОСОБА_2 28 219,23 грн.

25.Позивач надав скріншот переписки в мобільному застосунку в період лютий-березень 2021 (а.с. 214 - 238, т.1).

26.Позивач надав скріншот переписки з електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за березень-вересень 2017 року, відеозапис тривалістю 1 хв 30 с та тривалістю 3 хв 11 с, скріншот з моб. застосунку вайбер про переписку ОСОБА_2 та матері позивача ОСОБА_1 .

27.Відповідач заперечує, що це її пошта.

28.Згідно з випискою з банківського рахунку АБ «Південний» № НОМЕР_4 ОСОБА_2 за період з 06.01.2015 по 04.05.2022 перебувало 5 045 дол. США.

29.Згідно з довідкою Державного ощадного банку України від 23.02.2023 ОСОБА_2 відкрила депозитний вклад в сумі 3 000 доларів США, який закрито 25.05.2020.

30.Згідно з випискою з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 ОСОБА_2 в за період з 18.07.2017 по 21.02.2023, було розміщено депозитний вклад 3 000 дол. США.

31.Згідно з довідкою Державного ощадного банку України від 21.05.2019 №10015/0604-194, ОСОБА_7 18.07.2016 відкрила депозитний вклад на 2 000 дол.США; 18.07.2016 депозитний вклад 5 000 дол. США; 05.01.2017 депозитний вклад 4 010 дол. США; 05.01.20217 депозитний вклад 4 510 дол. США. Згідно з довідкою Державного ощадного банку України від 24.02.2023, ОСОБА_7 протягом 2015-2016 років мала депозитні вклади: 1 150 євро; 11 000 грн.; 3 500 дол. США; 1 150 євро; 7 000 євро; 1 170 євро; 11 000 грн.; 5 000 дол. США; 17 000 грн.; 7 000 дол. США; 5 000 грн.; 12 000 грн.; 2 000 дол. США; 5 000 дол. США; 1 235 євро; 23 000 грн.

32.21.07.2016 між СТ «Будова-Капітал» та ОСОБА_2 укладено Договір асоційованого членства в споживчому товаристві № 2/153 за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язалась внести пай в розмірі 45 327 доларів США (1 124 640 грн. по курсу НБУ) згідно з погодженим графіком для будівництва будинку, а Товариство зобов`язалось у разі виплати паю передати ОСОБА_2 квартиру (п. 1.2, 2.1 Договору).

33.Порядок розрахунків визначений Додатком №2, за яким перша оплата паю мала бути не пізніше 21.07.2016, потім кожні три місяці не пізніше: 21.10.2016, 21.01.2017, 21.04.2017, 21.07.2017, 21.10.2017, 21.01.2018, 21.04.2018, 21.07.2018, 21.10.2018, а остання виплата не пізніше 01.12.2018.

34.21.01.2019 та 30.01.2019 між СТ «Будова-Капітал» та ОСОБА_2 було укладено Додаткові угоди до Договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 2/153.

35.30.01.2019 сторони Договору асоційованого членства в споживчому товаристві №2/153 підписала Акт взаєморозрахунків.

36.26.04.2019 СТ «Будова-Капітал» та ОСОБА_2 підписали Акт прийому-передачі приміщення (квартири), за яким товариство передало, а ОСОБА_2 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_10 .

37.Згідно з Довідкою про виплату паю № 385 від 30.08.2019, наданою СТ «Будова-Капітал», станом на 30.08.2019 пайовий внесок ОСОБА_2 на підставі Договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 2/153 від 21.07.2016 виплачений повністю, а їй надано квартиру.

38.Право власності на зазначену квартиру оформлено на ОСОБА_2 .

39.Згідно з товарним чеком № 110646 від 21.05.2021, виданому ФОП ОСОБА_8 (м. Київ), послуги «монтаж обратного осмоса» та «Система обратного осмоса Leader Standart RO-6 UF» вартість 7 038 грн.

40.Згідно з товарним чеком №110ФТ-30033124 від 05.05.2019, постачальник Магазин Фокстрот , платник ОСОБА_1 , придбано: вбудовану поверхню Electrolux IPE6443WF, пральну машину LG F2J5HS4W, вбудовану духовку Pyramida F 80 EPL GSA, вбудований холодильник Whirlpool Art 9811/A++Sf, витяжку Pyramida Hbe 36, та сервіс «НП-Доставка», загальною вартістю 59 039,51 грн.

41.Згідно з заявкою на доставку від 05.05.2019, ОСОБА_1 замовив доставку 16.05.2019 вбудованої поверхні Electrolux IPE6443WF та пральної машини LG F2J5HS4W за адресою АДРЕСА_7 під`їзд 2 поверх 18.

42.Згідно з заявкою на доставку від 05.05.2019, ОСОБА_1 замовив доставку 08.05.2019 витяжки Pyramida Hbe 36 за адресою АДРЕСА_2 під`їзд 1, поверх 2.

43.Згідно з заявкою на доставку від 05.05.2019, ОСОБА_1 замовив доставку 16.05.2019 вбудованої духовки Pyramida F 80 EPL GSA, вбудованого холодильника Whirlpool Art 9811/A++Sf за адресою: АДРЕСА_7 під`їзд 2 поверх 18.

44.Згідно з наданим позивачем товарним чеком від 08.03.2021, виданим інтернет-магазином Qwertyshop (м. Одеса), придбано Iphone 11 Red 128 GB, вартістю 20 914 грн.

45.Згідно з наданим відповідачем товарним чеком від 08.03.2021, придбано Iphone 11 128 GB, вартістю 20 900 грн.

46.Згідно з експрес-накладною № 8664 та №8172 «Нова Пошта» від 15.05.2021, ОСОБА_2 відправила ОСОБА_1 посилку (одяг).

47.Згідно з талоном-повідомленням єдиного обліку від 23.05.2022 до відділу поліції звернувся ОСОБА_1 , просить прийняти міри правового характеру до цивільної дружини ОСОБА_2 , яка 14.04.2022 заволоділа його грошима 30 000 доларів США, ключем від а/м Тойота Камрі д/н НОМЕР_6 та посвідченням водія. 15.06.2022 до ЄРДР внесено кримінальне провадження №0000301.

48.13.06.2022 постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/5246/22 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, на нього накладення стягнення у вигляді штрафу. Під час розгляду справи в суді було встановлено, що 14.04.2022 ОСОБА_1 , здійснив домашнє насильство у сім`ї відносно ОСОБА_2 .

49.В судовому засіданні досліджувався звукозапис засідання у справі №522/5246/22, де він пояснив, що з 2019 по 14.04.2022 перебував у шлюбних відносинах з ОСОБА_2 .

Висновки суду.

51.Предметом спору є встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, як подружжя, та визнання за одним із них (чоловіком) права спільної сумісної власності на 1/2 квартири та права власності на 1/2 гроші.

Щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, як подружжя.

52.За правилами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

53.До членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (п. 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99).

54.Згідно з ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

55.Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

56.Таким чином, для визнання майна спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі (далі - фактичне подружжя) за статтею 74 СК України достатньо довести факт проживання сторін однією сім`єю без шлюбу та факт придбання спірного майна у цей період. У разі встановлення цих фактів майно буде вважатись таким, що є об`єктом спільної сумісної власності фактичного подружжя та підлягає поділу між ними за правилами поділу майна осіб, що перебувають у зареєстрованому шлюбі (глава 8 СК України). При цьому презумпція набуття фактичним подружжям майна у спільну сумісну власність застосовується і у випадку, якщо один з фактичного подружжя не мав з поважних причин самостійного заробітку (стаття 60 СК України). Але презумпція статусу спільного майна не позбавляє одного з фактичного подружжя (як і тих, хто перебуває у зареєстрованому шлюбі) доводити факт придбання спірного майна за рахунок інших джерел та віднесення його до особистої власності за правилами статті 57 СК України.

57.Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України) .

58.Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України) .

59.Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України) .

60. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_1 має сина від іншої жінки, належних доказів перебування його в зареєстрованому шлюбі немає, він стверджує, що одружений не був.

61.Між сторонами є суперечності щодо характеру цих відносин. Так, позивач надає цим відносинам ознаки сімї, вважає себе подружжям з відповідачем. Натомість відповідач іншої думки, - це були виключно інтимні відносини на фоні яких вони періодично бачились, він робив їй подарунки, приходив і не більше, робив пропозицію одруження, вона відмовила.

62.Також між сторонами є різне бачення щодо початку цих відносин. Він вважає, що саме період з 2017 слід вважати початком їхнього спільного проживання як сім`я, оскільки саме з жовтня чи листопада 2017 (точно не пам`ятає) вони почали жити як подружжя. Вона вважає, що лише з 2019 року у них були інтимні відносини, без ознак сім`ї. Обоє не заперечують, що познайомились в 2015 році. Обоє не заперечують, що остаточно припинили ці відносини 14.04.2022 на фоні сварки, зясовування відносин.

63.При цьому, як видно, для позивача визначальним для визнання їх як таких, що набули ознак сім`ї, подружжя, стало майно (квартира, гроші), яке він вважає набутим ними спільно як сім`єю. Оскільки, вважає, саме купівля квартири, була обумовлена їх спільним бажанням жити однією сім`єю.

64.Вирішуючи спір про поділ майна, необхідно встановити як обсяг спільного нажитого майна і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільного побуту; взаємних прав та обов`язків. Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас і строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

65.Під час важливо врахувати, щоб особи не перебували у будь-якому іншому шлюбі на цей час, а також що між ними склалися не будь-які, а усталені відносини, притаманні подружжю. Для визнання осіб такими, що проживають однією сім`єю, крім факту спільного проживання, важливі також: наявність спільного бюджету, спільного харчування, придбання майна для спільного користування; участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.

66.Судом з`ясовано, що позивач і відповідач мали і мають різні зареєстровані місця проживання, ОСОБА_1 - АДРЕСА_6 , ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_5 , де й проживала до 2019 року зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , що підтверджується Актом від 24.02.2023, складеним сусідами по будинку.

67.Позивач стверджує, що з осені 2017 по 2019, поки будувалась квартиру, яку вони спільно вирішили купити, вони проживали разом на орендованій квартирі в АДРЕСА_2 . Орендну плату, як він каже, 850 дол. США сплачував він.

68.Відповідач заперечує, що жила з ним на орендованій квартирі.

69.В цьому суд бере до уваги, що немає ніяких письмових доказів, якими б підтверджується їхнє проживання на зазначеній орендованій квартирі (не надано договору оренди, доказів сплати оренди).

70.Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив: він знає ОСОБА_1 ще в інституту з 2013 року, вони друзі, хоч і не надто близькі. Вперше ОСОБА_5 познайомив його з ОСОБА_11 в 2015 в кафе літом. З його слів знає, що вони разом жили, орендували квартиру, але він у них ніколи не був там. Знає, що у них були суперечки з орендарем, потім я дізнався від ОСОБА_1 , що вони купили квартиру. В 2016 у нього було весілля, тож він запросив свого друга ОСОБА_1 , відповідно ОСОБА_12 також була запрошена. Коли ОСОБА_13 познайомив його з ОСОБА_14 вони розповідали, що вона жила з мамою, чи ОСОБА_14 десь працювала не знає. Свідок вважає, що її життя після знайомства з ОСОБА_15 змінилося в кращу сторону, бо він добре заробляє, дарував їй дорогі подарунки. Причину і коли вони розійшлись не знає. Не знає чи вони збирались одружуватись. За весь період бачив їх разом десь 10 разів. Останній раз десь до початку війни. Останній раз всі разом, тобто свідок з дружиною, і ОСОБА_13 з ОСОБА_14 їздили літом відпочивати до Кароліно-Бугазу. Там ОСОБА_10 пограбували і ОСОБА_12 також проходила як свідок у цій справі. З ОСОБА_13 також не часто бачиться. Про покупку квартири зі слів ОСОБА_13 знає лише, що в 2016-2017 вона внесла якусь частку, але всі платежі вносив він. Його здивувало, що вони купили квартиру і оформили право власності на не неї, але ОСОБА_5 сказав, що все добре. Свідок пояснив, що йому відомо що приблизний місячний дохід ОСОБА_13 десь 3 000 дол. США. В 2015 він працював на двох роботах.

71.Надаючи оцінку поясненням свідка, суд робить висновок, що позивач та відповідач з 2015 року лише зустрічались, останній раз свідок їх бачив разом до лютого 2022 року (а за весь період десь 10 разів). Переконливо сказати з його свідчень, що вони точно жили разом не можна, так як свідок сам не часто з ними спільно проводив час, не був особисто на орендованій квартирі, де вони нібито жили разом. Важливим є те, що свідок озвучив ОСОБА_1 свої здивування, що право власності на квартиру було оформлено лише на ОСОБА_16 цього суд робить свій висновок, що ці відносини мало мали ознаки стабільної сім`ї, а квартиру оформили на неї.

72.Далі суд звертає увагу на те, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним собі (чи то оренда, чи то з дозволу на проживання). Жодних доказів, що позивач проживав з відповідачем спочатку в орендованій квартирі, а потім в квартирі, яка є спірною та право власності на яку оформлено на неї, немає.

73.Позивач в тому числі не надав доказів, що з 2019 року, коли відповідач оформила право власності на спірну квартиру, на постійній основі, як і чоловіку належить у сім`ї в стабільних відносинах, проживав в цій квартирі. Навпаки з скріншотів переписки (яку до речі відповідач заперечує) видно, що він перед тим як прийти додому (в спірну квартиру) питав її дозволу, питав чи може приїхати, питав чи є вона вдома, де вона пише не приходь сьогодні до мене, винайми собі квартиру або купи, вона йому пише не писати їй більше, а він у відповідь, що приїде і забере свої речі (це 28.03.2021), далі переписка про дрібну покупку продуктів, білизни, тощо. Тобто, з цього суд не може однозначно з тих доказів стверджувати, що позивач жив в спірній квартирі з 2019 року, як чоловік з дружина, а лише те, що між ними були інтимні відносини як між чоловіком та жінкою.

74.У постанові ВС від 15.07.2022 №914/1003/21 зроблено висновок, на відміну від електронного документа, електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Таким чином, повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою, є електронним доказом». Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, в якій учасник справи має право подати електронний доказ, який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

75.Таким чином, подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу. Сам лист електронної пошти є таким, що містить відомості про факт відправлення повідомлення із відповідної електронної адреси, час відправлення, адресатів листа - осіб, до відома яких було доведено таке повідомлення тощо. У випадку, якщо позивач подає позов у паперовій формі, то електронний лист може бути наданий суду у вигляді відповідної роздруківки. Така роздруківка електронного листа та додатків до нього є паперовою копією електронного доказу.

76.У контексті обставин даної справи, як щодо паперової копії електронного доказу як електронного доказу, так і щодо електронної копії письмового доказу, впливу наявності/відсутності кваліфікованого електронного підпису, можливість ідентифікації особи відправника електронного повідомлення, слід виходити з такого: - по-перше, процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі як доказу у судовій справі. - по-друге, електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи, на відміну від електронного документа. - по-третє, паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, в якій учасник справи має право подати електронний доказ, який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. - по-четверте, суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу; - по-п`яте, повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами. Сам лист електронної пошти є таким, що містить відомості про факт відправлення повідомлення із відповідної електронної адреси, час відправлення, адресатів листа - осіб, до відома яких було доведено таке повідомлення тощо. У випадку, якщо позивач подає позов у паперовій формі, то електронний лист може бути наданий суду у вигляді відповідної роздруківки.

77.При цьому, слід враховувати, що суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням, і така позиція суду в окремо взятій справі не може розцінюватися як загальний висновок про застосування норм права. Якщо з урахуванням конкретних обставин справи суд дійде висновку про те, що відповідне листування дає змогу встановити його учасників та може підтверджувати ті чи інші доводи сторін, наприклад, щодо наявності між ними відповідних відносин, ведення певних перемовин тощо, суд може прийняти таке листування як доказ і в такому разі надати йому оцінку сукупно з іншими доказами у справі (постанова ВП ВС від 21.06.2023 №916/3027/21).

78.Як видно, відповідач ставить під сумнів подані позивачем скріншоти з електронної пошти, стверджує, що це не її електронна пошта. Звертала увагу, також, що частково в змісті цієї переписки йдеться про витрати на дитину, а дітей вона з позивачем немає. Крім того, характер цієї переписки свідчить не про нормальні відносини в сім`ї, а про те, де хтось електронною поштою описує хто кому, що винен, розподіл витрат, борг.

79.Оцінюючи ці докази, суд бере до уваги зауваження відповідача як обгрунтовані. З скріншоту листування електронною поштою видно, що переписка відбувається між na na ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а деякі скріншоти з пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 , РА "Freedom" ОСОБА_18 ). Період ції переписки не визначений, доказів, належності електронної пошти відповідачу немає, суть переписки зводиться хто на що витрачав, хто кому що винен, включаючи витрати на дитину. Суд піддає сумніву про належність переписки від na na ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_17 , - відповідачу. В протилежному разі зміст цієї переписки і так не свідчить про наявність нормальних, стабільних сімейних відносин, а якість відносини "розрахунків".

80.Далі позивач наполягає на тому, що придбання саме спірної квартири на АДРЕСА_3 є доказом, їх проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тобто придбана як намір жити разом сім`єю. Наполягає на тому, що саме він, а не вона вносила платежі за квартиру, так вона грошей не мал, він давав їй усе. В свою чергу відповідач наполягає на протилежному.

81.21.07.2016 між СТ«Будова-Капітал» та ОСОБА_2 було укладено договір асоційованого членства за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язалась внести пай 45 327 доларів США (еквівалент 1 124 640 грн.) згідно з погодженим графіком для будівництва будинку, а Товариство зобов`язалось у разі виплати паю передати ОСОБА_2 визначену квартиру. Порядок розрахунків визначений Додатком №2, за яким перша оплата паю мала бути не пізніше 21.07.2016, потім кожні три місяці не пізніше: 21.10.2016, 21.01.2017, 21.04.2017, 21.07.2017, 21.10.2017, 21.01.2018, 21.04.2018, 21.07.2018, 21.10.2018, а остання виплата не пізніше 01.12.2018.

82.Згідно з актом розрахунків, ОСОБА_2 у встановлені графіком терміни сплатила всі кошти з 21.07.2016 по 01.12.2018.

83.Суд звертає увагу, що позивач говорить про період їхнього проживання як сім`я саме за період з 2017 року по 14.04.2022.

84.Як видно, договір укладено 21.07.2016, тобто задовго до того, а виплати остання відбулась 01.12.2018, а не в серпні 2019 року як зазначав позивач. Отже, графік платежів, в порівнянні з тим періодом проживання про який говорить позивач, співпадають лише в незначній частині.

85.Особливу увагу суд звертає і на те, що позивач просить встановити юридичний факт їхнього проживання "у період з 2017 року" (вимоги позову). Проте для встановлення такого факту надважливе значення має дата, місяць відповідного року, а не просто "період з", бо позивач не пам`ятає. Дата початку і закінчення має значення з огляду на юридичні наслідки для осіб, проживання яких визнано як подружжя. Відсутність певної дати початку, хоча б точного місяця року, може мати наслідком відмову в задоволенні такої вимоги. Проживання однією сім`єю має чітко визначену дату початку (день реєстрації шлюбу) та кінець (день розірвання шлюбу), а тому і період спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу теж має конкретизуватися в межах точних або хоча б приблизних дат, але точно випадку не визначатися межами одного календарного року в дванадцять місяців.

86.Сам ОСОБА_1 пояснює, що познайомився з ОСОБА_2 літом 2015 році, і лише з 2017 року вони почали орендувати квартиру, що також суд не вважає доведеним. Отже, інвестування в квартиру особисто ОСОБА_2 відбулось лише в період, коли вони були лише знайомі. Відтак, якщо позивач вважає, що кошти на придбання квартири він давав їй до "у період з 2017 року", то це уже відбувалось поза межами періоду спільного проживання. Відповідно безпідставно стверджувати, що він має право на визнання цієї квартири як спільною сумісною власністю подружжя, так і на 1/2 частини цієї квартири. Позивач не довів, що він особисто сплачував (готівкою чи безготівково) за квартиру. Не довів, що давав регулярно гроші на це відповідачу. Позивач намагався отримати докази від банку з камер відеоспостереження, де видно, що вони обоє знімають гроші. Банк підготував інформацію та пропоную прийти та отримати її. Позивач цього не зробив.

87.Те, що позивач доводить наявність у нього доходу не свідчить про внесення ним інвестиційних платежів за квартиру. Частину договору і платежів відбулась до 2017 року, який позивач вважає початком спільного життя. Натомість відповідач також надала докази, що її матір мала певні заощадження в банку, вона мала свої, вона працювала ріелтором з нерухомості, отже, мала спроможність вносити інвестиційні плажежі.

88.Отже, суд не погоджується, що спірна квартира придбана в період спільного проживання однією сім`єю.

89.Крім того, суд бере до уваги і те, що позивач сам пояснював, що робив пропозицію одруження, але вона відмовила. Отже, він мав і повинен був розуміти, що жінка не хоче узаконювати з ним відносини, не планує серйозно сім`ю. Тому усі його подарунки, гроші, і навіть внески на квартиру, якщо такі були, є його власним бажання щодо неї і його уявою про сім`ю.

90.Надана позивачем копія заявки ОСОБА_1 на доставку від 05.05.2019 витяжки Pyramida Hbe 36 за адресою: АДРЕСА_11 , не є належним доказом проживання будь-якого з сторін за цією адресою взагалі.

91.Характер відносин сторін у період до 2019 року свідчить про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 періодично зустрічалися для інтимних стосунків, ОСОБА_1 робив ОСОБА_2 подарунки, які остання приймала.

92. ОСОБА_2 після придбання у власність квартири АДРЕСА_10 , переїхала жити до цієї квартири.

93.Доказів постійного проживання ОСОБА_1 в цій квартирі з 2019 року немає, тим більше доказів, що він вів тут спільне з нею господарство, мав спільні витрати, купував майно для спільного користування в квартирі, та приймав участь у витратах на утримання цього житла, його ремонт.

94.Наданий позивачем товарний чек №110646 від 21.05.2021 щодо установки зворотного осмосу не містить ПІБ платника товару, отримувача товару, адреси доставки, що не може вважатися доказом ведення позивачем господарства за адресою спірної квартири.

95.У наданому позивачем товарному чеку №110ФТ-30033124 від 05.05.2019 зазначено платник ОСОБА_1 , але без зазначення отримувача товару та адреси доставки.

96.Щодо долучених позивачем заявок на доставку №110ФТ-1408633/УДС, №110ФТ-DD 220310, №110ФТ-1408634, вони жодним чином не підтверджують факт доставки та розміщення у квартирі відповідача побутової техніки, придбаної позивачем, адже вони не містять підпису замовника, а талон доставки не містить штампу магазину та про доставку. Окрім цього, у Заявці на доставку №110ФТ-DD 220310 вказана зовсім інша адреса, яка не належить відповідачу - АДРЕСА_2 .

97.Надані позивачем експрес-накладні ТОВ «Нова пошта» від 15.05.2021 не є доказами ремонту позивачем у квартирі на АДРЕСА_3 . Відправником посилки (одяг) за цими накладними є відповідач, а отримувачем позивач.

98.Щодо наданого позивачем товарного чеку від 08.03.2021 на придбання Iphone 11 Red 128 GB вартістю 20 914 грн., цей чек не є належним доказом проживання сторін однією сім`єю взагалі, а може бути лише доказом, що позивач продовжував робити відповідачу подарунки (в даному випадку до дня восьмого березня).

99.Проте, ні спільна присутність на святах, пересилання коштів (надання подарунків), не є підставою для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та не може свідчити, що між сторонами склались усталені відносини, які притаманні подружжю.

100. Скріншоти переписки ОСОБА_2 та матері позивача ОСОБА_19 смс-повідомленнями, які стосуються до періоду грудень 2021 - січень 2022 року, за своїм змістом свідчать про намагання матері ОСОБА_19 отримати від ОСОБА_2 інформацію про друзів позивача його банківських карток у зв`язку з викраденням його телефону.

101. Стенограма переписки ОСОБА_2 та матері позивача ОСОБА_19 в додатку Viber, яка охоплює період 14.01.2021 по 24.04.2022, є свідченням наявності постійних проблем у відносинах сторін, зловживання позивачем алкоголем.

102. Суд розцінює спілкування відповідача і матері позивача як нормальне явище, оскільки інтимні стосунки сторін на той час вже мали якийсь період, а про їх наявність очевидно було відомо матері позивача. Причина, за якої відбувалось спілкування, полягає в тому, що мати переживала за свого сина, який скоріш за все почав зловживати алкоголем та мав проблеми здоров`я, часткового жив з мамою, а тому намагалась вплинути на нього через ОСОБА_2 з якою він зустрічався.

103. Таке спілкування не є належним доказом того, що сторони в цей час проживали однією сім`єю, а лише підтверджує те, що відповідач та позивач підтримувати інтимні відносини, а позивач інколи залишався у квартирі відповідач на ніч, мав там свій одяг.

104. Будь-яких доказів, що вони давали один одному взаємну допомогу, піклування (не фінансове), яка б свідчила про емоційний зв`язок, як у сім`ї не простежується. Суд вважає, що позивач надумав собі, що у нього сім`я з нею, бо він давав їй гроші, мав інтимні відносини, а коли вона остаточно припинила ці відносини вирішив хоч якось відібрати усе з власної волі подароване, назвавши це сімейними відносинами.

Щодо визнання права спільної сумісної власності на квартири, права власності коштів.

105. Як вбачається, позивач просить суд визнати тільки за ним право спільної сумісної власності на квартири та його право власності (не зазначає особисте чи спільне сумісне) на коштів (15 000 доларів США) та на частину коштів, витрачених на ремонт (20 000 доларів США).

105. Оскільки суд дійшов висновку не підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 "у період з 2017 року по 14.04.2022", підстав для поділу майна немає. Також суд звертає увагу, що позивач звернувся до правоохоронних органів щодо викрадення ОСОБА_20 у нього 30 000 дол. США. Тобто, він ці кошти вважає особистими, а у цій справі просить визнати за ним право власності на цих коштів. Поведінка позивача є суперечливою. Доказів наявності у нього цих коштів немає. Сам позивач стверджував, що усі гроші заробляв він, відповідач нічого не робила, не працювала, проте гроші прагне поділити, а не визнати особистим. При цьому такий спосіб захисту, як визнання права власності тільки за одним з них, не є ефективним. Оскільки у разі встановлення факту проживання однією сім`єю презюмується спільність майна подружжя та підлягає поділу, а не просто визнанню.

106. Підсумовуючи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.05.2025.

Суддя Ярема Х.С.