Справа № 357/900/25
Провадження № 2/357/1906/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рижко Г. О. ,

при секретарі Вангородській О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду № 6 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», в особі представника Крилова Сергія Сергійовича звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд:

- стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» () заборгованість за кредитним договором № -611250 від 09.02.2022 року у розмірі 41032,59 грн, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 9000,00 грн, заборгованості за відсотками за користування позикою 20592,00 грн, інфляційні збитки за період з 06.06.2022 по 15.01.2025 9120,25 грн, 3% річних за період з 06.06.2022 по 15.01.2025 2320,34 грн.

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

І. Стислий виклад позиції учасників справи.

Представник ТОВ «КОШЕЛЬОК» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 09 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «КОШЕЛЬОК», було укладено договір № -611250 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Договір), на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та перерахував грошові кошти на її картковий рахунок. Та на момент подання даної позовної заяви у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі 29592,00 (9000,00 грн тіло кредиту + 2772,00 грн відсотки за початковий строк користування позикою + 17820,00 грн відсотки за продовжений строк користування позикою). У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору, а також: інфляційні збитки за період з 06.06.2022 по 15.01.2025 9120,25 грн, 3% річних за період з 06.06.2022 по 15.01.2025 2320,34 грн, а всього стягнути 41032,59 грн.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, проте надала суду письмові пояснення, в яких у задоволенні позову просила відмовити. Зазначила, що не має кредитних відносин з ТОВ «Кошельок». Жодних підтверджуючих документів (доказів), які б вказували на видачу відповідачеві кредиту не надано. Належними та допустимими доказами, які б могли підтвердити отримання відповідачем коштів є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які встановлюють розмір заборгованості. Вказує, що відсотки за користування кредитом нараховані необґрунтовано, оскільки строк кредитування становить 28 днів, отже дата повернення кредиту 08.03.2022, що також відображено у графіку розрахунків, що є додатком до кредитного договору, тому нарахування відсотків за період з 09.03.2022 по 06.06.2022 є необґрунтованим. Також безпідставно нараховані за період з 06.06.2022 по 15.01.2025 інфляційні збитки у розмірі 9120,25 грн та 3% річних у розмірі 2320,34 грн, оскільки таке нарахування здійснено в період дії воєнного стану.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

В січні 2025 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2025 надійшла у провадження судді Рижко Г.О.

24.02.2025 з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 25.02.2025 року було прийнято до свого провадження цивільну справу № 357/18600/24; відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 03.04.2025 на 12:30 год.

02.04.2025 на адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення у справі.

03.04.2025 для надання позивачу можливості надати додаткові пояснення розгляд справи відкладено на 01.05.2025 на 11:30.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині письмових пояснень міститься заява про розгляд справи без участі відповідача.

З огляду на положення ст.ст. 211, 223 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09.02.2022 між ОСОБА_1 та ТОВ «КОШЕЛЬОК» було укладено договір № -611250 за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «КОШЕЛЬОК», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле (а.с. 14-28).

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор 1554 для підписання кредитного договору № -611250 від 09.02.2022.

Відповідно до умов Кредитного Договору та Паспорту споживчого кредиту до договору, ТОВ «КОШЕЛЬОК» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах:

- сума кредиту, становить 9000,00 грн ( п. 1.1. договору, розділ 3 паспорту кредиту);

- початковий строк кредитування, становить 28 днів ( п. 2.1. договору, розділ 3 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків);

- тип процентної ставки: фіксована. Проценти за користування кредитом: 2772,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,10 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,20% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 1,10% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк Лояльного періоду (розділ 4 паспорту кредиту, п. 1.4-1.5 договору та його підпункти, п. 1, 2 графіку розрахунків);

- орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 11772,00 грн (розділ 4 паспорту кредиту, п. 1 графіку розрахунків).

Згідно з п. 3.4. Договору та відповідно до вимог частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» сукупна вартість кредиту для позичальника (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової (процентної) ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього Договору, за умови дотримання позичальником Графіку розрахунків, що є Додатком цього Договору, становить 11772,00 грн, або 130,80% від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 2772,000 грн або 30,80% від суми кредиту.

ТОВ «КОШЕЛЬОК» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахувавши грошові кошти на картковий її рахунок НОМЕР_2 .

Пунктом 3.6. кредитного договору, за якими позичальник була попередньо ознайомлена та погодилася, встановлено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення початкового періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8.

Згідно з п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів за ставкою 2,20% на добу.

Згідно з п. 3.8 Договору з наступного дня після закінчення лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 803% річних, що становить 2,2% в день від суми кредиту за кожен день користування ним.

Відповідно до листа АТ «ТАСКОМБАНК» від 13.11.2024 № 34690/47.1, надано підтвердження, що 09.02.2022 о 18:56:18 було здійснено переказ грошових коштів на картку отримувача НОМЕР_2 , сума зарахування 9000,00 грн, TSL_ID 792632, код авторизації 210766, відправник ТОВ «КОШЕЛЬОК» (а.с. 33).

На підтвердження вищевказаного, системою «ТАС ЛІНК» надано повідомлення, що 09.02.2022 була проведена успішна транзакція (ордер ID транзакції 44a916c9-fe96-4ecb-8bf6-6203f231bd2a) про зарахування коштів клієнту в сумі 9000,00 грн, опис замовлення: видача кредитних коштів, договір займу № -611250 (а.с. 34).

Правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту визначено порядок і умови надання та обслуговування ТОВ «КОШЕЛЬОК» грошових коштів на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов електронного договору (а.с. 36-52).

Відповідно до детального розрахунку заборгованості за Договором № -611250 від 09.02.2022, заборгованість ОСОБА_1 становить 29592,00 грн, з яких: 9000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2772,00 грн - заборгованість за відсотками в межах лояльного періоду; 17820,00 грн заборгованість за відсотками за продовжений строк користування позикою (а.с. 29-31).

Згідно розрахунку інфляційних збитків та 3% річних, згідно зі ст. 625 ЦК України вбачається, що загальна сума боргу згідно договору -611250 від 09.02.2022 року станом на 06.06.2022 року становить 29592,00 грн. Період розрахунку інфляційних нарахувань та 3% річних з 06.06.2022 року по 15.01.2025 року (а.с. 32).

Таким чином, між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення зазначеної вище простроченої заборгованості.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Як регламентовано в ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 р. у справі № 524/5556/19).

Вищевказаний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом, а наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Отже, вказаний кредитний договір, підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 09.02.2022 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тому суд робить висновок, що 09.02.2022 між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ОСОБА_1 виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням Договору про надання кредиту. Відповідач, будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, погодилася на такі умови, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. ОСОБА_1 отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі, однак не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку.

Суд зазначає, що відповідач, підписавши договір, підтвердила те, що ознайомилася з текстом договору та Правилами, отримала всю необхідну інформацію, що забезпечує вірне розуміння змісту послуги та погодилася з умовами кредитного договору, у тому числі строку кредитування, який відповідно до п. 3.6 та п. 3.7 кредитного договору, було продовжено на 90 днів, розміру кредиту та процентів, порядком їх нарахування, була обізнана про реальну проценту ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту.

Отже, оскільки відповідач порушила зобов`язання, встановлені Кредитним договором № -611250 від 09.02.2022, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим Договором в матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за цим Договором у розмірі 29592,00 грн.

Наданий позивачем розрахунок повністю відповідає умовам Договору про надання кредиту: у ньому відображені всі факти видачі суми кредиту, нарахування процентів, які здійснювались за фактичну кількість календарних днів користування кредитом та до закінчення дії кредитного договору лише на залишок неповернутої суми.

Крім того, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний.

Що стосується позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом), так само як і інфляційні нарахування майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, Верховний суд у постанові від 18 березня 2019 року у справі №210/5796/16 прийшов до висновків, що інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX(набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Судом встановлено, що позивач здійснив нарахування інфляційних втрат та 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 06.06.2022 по 15.01.2025, які на підставі п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України не підлягають стягненню з відповідача.

Суд вважає таке нарахування безпідставним, а позовну вимогу щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних такою, що не підлягає задоволенню.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню та стягненню заборгованості за кредитним договором № -611250 від 09.02.2022 в розмірі 29592,00 грн, в тому числі суми заборгованості за тілом кредиту 9000,00 грн та суми заборгованості за відсотками - 20592,00 грн. Позовна вимога щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних не підлягає задоволенню.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1747,00 грн (29592,00/41032,59*2422,40).

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 280-283, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» заборгованість за кредитним договором № -611250 від 09.02.2022 у розмірі 29592,00 грн (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривні 00 копійок), яка складається із: заборгованості за сумою кредиту 9000,00 грн, заборгованості за відсотками за користування позикою 20592,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1747,00 грн. (одна тисяча сімсот сорок сім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», , місцезнаходження: 08135, Київська область, Києво-Святошинський район, село Чайки, вулиця Антонова, будинок 8а.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 01.05.2025 року.

Суддя Г. О. Рижко