Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/365/25
Провадження № 2/935/101/25
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської територіальної громади у особі Коростишівської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувсь до суду із даною позовною заявою в якій просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на об`єкт самочинного будівництва прибудови літ. «а1» до житлового будинку літ. «А-1», що складається з: передпокою 2-1 площею 23,6 кв.м., санвузла 2-5 площею 3,2 кв.м., топкової 2-6 площею 2,9 кв.м., передпокою 2-7 площею 21,4 кв.м., житлової кімнати 2-8 площею 10, 1 кв.м. та господарської бувлі гаража літ. «Г», за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову вказує, що позивач володіє на праві власності 1/2 частиною житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності на цю частку ним набуто на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 серпня 1994 року. Даний житловий будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,0961 га., кадастровий номер :01:012:0080, яка перебуває у спільній сумісній власності власниками якої є він та ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 15.11.2025 № 403886369 та витягом з Державного земельного кадастру від 24.01.2024 № НВ-024. У період з 1995 по 2004 позивачем здійснено будівництво добудови до житлового будинку літ «а-1», а у період з 2000 по 2005 здійснено будівництво гаража літ. «Г». Вказані добудови та будівництво гаража здійснено з дозволу співвласника житлового будинку та земельної ділянки ОСОБА_2 . Мав намір вирішити питання легалізації самочинно зведених будівельних конструкцій у позасудовому порядку, однак листом від 21.11.2024 № 07-12/2024 відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Коростишівської міської ради йому було відмовлено у прийнятті в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. А тому просить суд позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явивсь, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, розгляд справи проводити без його участі, будь-яких інших заяв чи клопотань не надходило.

Представник відповідач Коростишівської міської ради перший заступник міського голови Дейчук Руслан в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив, вякому вказав, що позовні вимоги вважають безпідставними, необгрунотованими та такмими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач звренувся до відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради з заявою про «прийняття в експлутацію прибудови, роки побудови 1995-2004 та гаража, рік побудови 2000-2005, у зв`язку з амністією будівель побудованих до 2015 року та за результатми якої надано відповідь про те, що вказана прибудова літери «а-1» розміщено на відстані близько 1,0 метра від межі вул. Івана Кочерги, що є порушенням вимог п. 3,32 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень (чинний на момент прибудови) та гараж літери «Г» (зблокований з прибудовою «а-1») побудовано з порушенням вимог пункту 3,24* ДБН 360-92 **. А тому на думку відповідача, правові підстави для прийняття в експлуатацію самочинно добудованих прибудови літ. «а-1» та гаража літера «Г» до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 збудованих з порушенням державних будівельних норм та вимог містобудівної документації відсутні, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явивсь, направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи на підставах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за № 1-639, ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , спадкове майно складається з: 1/2 частини житлового будинку з належними надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_2 . Житловий будинок жилою площею 34,20 кв.м. знаходиться на земельній ділянці площею 600 кв.м.

З витягу з Державного реєстру речових прав № 403886369 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:012:0080, площею 0,0961 належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024, земельна ділянка з кадастровим номером :01:012:0080 належить до категорії земель житлової та громадської забудови, вид цільового призначенння земельної ділянки 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Як вбачається із заяви ОСОБА_4 , то він як співласник в 1/2 частиині житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , висловив свою згоду на узаконення самочинно проведених добудов (реконструкцію) до житлового будинку другим співвласником будинку ОСОБА_1 . Вказана заява засвідчена державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори Житомирської області Ломаковою М.І.

Позивачем надано технічний паспорт та характеристику на будинок по АДРЕСА_1 (а.с.9-14).

З листа відділу з питань державного архітектурного-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради від 21.11.2024 № 07-12/012/24, вбачається, що у відділу відсутні правові підстави прийняття в експлуатацію об`єкта, будівництво якого здійснювалося без дозвільних документів та з порушенням державних будівельних норм, за вказаною у зверненні адресою.

Відповідно до звіту про проведння технічного обстеження житлового буднику літ «А-1» господарської будівлі гараж «літ «Г» за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що за результатми проведенного технічного обстеження встановлено відповідність вимогам державних будівельних норм, встановлено відповідність надійної і безпечної експлуатауції. Роботи з технічного огляду проведено відповідно до кваліфікаційного сертифіката відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг) повязаних із створенням об`єкта архітектури за напрямом експертиза та обстеження у будівництві-серія АЕ № 007139.

Згідно ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Разом із цим, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч.2 ст.375 Цивільного кодексу України), а тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч.5 ст.376 Цивільного кодексу України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.08.2020 року у справі № 760/21223/17-ц вказано, що вирішуючи справу за позовом власника (землекористувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановити усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушення будівельних норм та істотних правил.

На підставі частини 3 статті 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина 3 статті 375 ЦК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з частиною першоюстатті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи слідує, що прибудова літ. «а1» до житлового будинку літ. «А-1», що складається з: передпокою 2-1 площею 23,6 кв.м., санвузла 2-5 площею 3,2 кв.м., топкової 2-6 площею 2,9 кв.м., передпокою 2-7 площею 21,4 кв.м., житлової кімнати 2-8 площею 10, 1 кв.м. та господарської бувлі гаража літ. «Г», за адресою: АДРЕСА_1 , права інших осіб будівництвом до будинку такої прибудови не порушені.

Самочинно виконані будівельні роботи з будівництва прибудови літ. «а1» до житлового будинку літ. «А-1», що складається з: передпокою 2-1 площею 23,6 кв.м., санвузла 2-5 площею 3,2 кв.м., топкової 2-6 площею 2,9 кв.м., передпокою 2-7 площею 21,4 кв.м., житлової кімнати 2-8 площею 10, 1 кв.м. та господарської бувлі гаража літ. «Г», за адресою: АДРЕСА_1 , здійснено на власній земельній ділянці з кадастровим номером :01:012:0080, та відповідає вимогам державних будівельних норм, встановлено відповідність надійної і безпечної експлуатауції, що підтверджується звітом про проведння технічного обстеження житлового будинку проведенного експертом ОСОБА_5 ДП «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інстит «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ»

З огляду на викладене вище та те, що право власності позивача не може бути вирішено іншим чином ніж у судовому порядку, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи зазначене вище на підставі ст.ст.331,376 ЦК України, і керуючись ст. ст.12, 13,19,81,263-266, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на об`єкт самочинного будівництва прибудови літ. «а1» до житлового будинку літ. «А-1» ,що складається з: передпокою 2-1 площею 23,6 кв.м., санвузла 2-5 площею 3,2 кв.м., топкової 2-6 площею 2,9 кв.м., передпокою 2-7 площею 21,4 кв.м., житлової кімнати 2-8 площею 10, 1 кв.м. та господарської бувлі гаража літ. «Г», за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Коростишівська міська рада, код ЄРДПОУ 04053660, місце знаходження: Житомирська область, Житомирський район, м. Коростишів, вул. Дарбіняна, буд.11.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 23.04.2025

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО