Номер провадження 2/333/1503/25
РІШЕННЯ

іменем України

01 травня 2025 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання позивача представника позивача адвоката відповідачів Стоматова Е.Г. Бережної Д.О. Харитонової Н.О. Мєркулова В.О. Харитонова А.А. Горбань А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) про визначення частки у праві спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення часток у праві спільної сумісної власності, в якій просить суд: визначити за ОСОБА_1 , 1/5 частки квартири, за адресою: АДРЕСА_3 . Судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_1 , разом із іншими співвласниками, приймала участь у приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею - 68,43 кв. м., житловою площею - 42,3 кв.м. Вказана квартира була приватизована на 5 (п?ять) осіб та належить на праві спільної сумісної власності громадянам: 1. ОСОБА_1 ; 2. ОСОБА_2 ;3. ОСОБА_6 ; 4. ОСОБА_7 ; 5. ОСОБА_3 . Вказана квартира належить вище переліченим 5-м громадянам на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 22.12.2003 року виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради. Право спільної сумісної власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстроване Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 09.07.2004 року, номер запису: № 36688 в книзі 243., реєстраційний номер: 6547251. 24.09.2005 року співвласниця квартири ОСОБА_2 уклала шлюб, обравши після укладення шлюбу прізвище свого чоловіка - ОСОБА_8 . 01 вересня 2017 року співвласниця квартири ОСОБА_6 уклала шлюб, обравши після укладення шлюбу прізвище свого чоловіка - ОСОБА_9 . У позивача виникла необхідність визначення частки у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з наступним: згідно податкового повідомлення-рішення № 0-0827-UA0082704 від 01.10.2024 року Головним управлінням ДПС у Запорізькій області було визначене позивачу ОСОБА_1 до сплати суму податкового зобов?язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік у сумі 2297,74 грн. по об?єкту житлової нерухомості: квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 68,43 кв. м. Через те, що приватизація квартири відбулась 5 особами та належить 5 співвласникам на праві спільної сумісної власності без визначення часток успільній сумісній власності, тому Головним управлінням ДПС у Запорізькій області був нарахований податок на нерухоме майно за квартиру у цілому на позивача, ОСОБА_1 , згідно зазначеного податкового повідомлення-рішення. Позивачка ОСОБА_1 вернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративною позовною заявою до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року відкрито проводження у адміністративній справі N? 280/10798/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Вказана неможливість визначення часток належних співвласникам у праві спільної сумісної власності на квартиру пов?язана із небажанням співвласників квартири (відповідачі у справі) звернутись до нотаріуса для спільного підписання Договору про визначення часток у спільній сумісній власності на квартиру. Так, 20 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Чепкової О.В., з підстав посвідчення договору про визначення часток в спільній сумісній власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Однак, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.11.2024 року N? 1325/01-16 винесеною приватним нотаріусом Чепковою О.В., було відмовлено ОСОБА_1 у посвідченні договору про визначення часток в спільній сумісній власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Тому, через неможливість укладання у нотаріуса договору між співвласниками квартири про визначення часток в спільній сумісній власності на квартиру, позивачка змушена звернутись до суду із вказаним позовом та просить суд визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 24 грудня 2024 року відкрито провадження по справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 13 лютого 2025 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено її до судового розгляду.

20 березня 2025 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 01 травня 2025 року прийнято уточнену позовну заяву.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити на підставі доводів зазначених у ньому.

У судовому засіданні відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 визнали позовні вимоги та не заперечували, щодо їх задоволення.

У судове засідання відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явились, але надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують, щодо їх задоволення.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, взявши до уваги заяви відповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 22 грудня 2003 року Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради, квартира АДРЕСА_4 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4094359 від 09 липня 2004 року, реєстраційний номер 6547251, квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , форма власності приватна спільна сумісна, частка 1/1.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 01 вересня 2017 року Комунарським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 24 вересня 2005 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

У частині першій статті 368 ЦК України зазначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

У частині першій та другій статті 370 ЦК України зазначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності.

У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до частин першої-третьої статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року в справі №522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20) зроблено висновок, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника може бути змінена за рішенням суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2021 року у справі № № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) зазначено, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Статтею ст.15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Позивач ОСОБА_1 бажає розпорядитися, належною їй на праві власності часткою у майні, однак у зв`язку з тим, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру не визначені, остання не може реалізувати свої правомочності власника майна.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у разі задоволення позову.

У зв`язку із задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справі від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи викладене, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру позовних вимог, тобто у рівних частинах.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 130, 131, 259, 263-265, 273 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) про визначення частки у праві спільної сумісної власності задовольнити.

Визначити за ОСОБА_1 , 1/5 частки квартири, за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 302 гривні 80 копійок /триста дві гривні вісімдесят копійок/ з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст судового рішення складено 08 травня 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов