12.05.2025
Справа № 642/5620/23
Провадження № 2/685/399/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Проценко Л.Г.,

за участю секретаря Гойко Т.Є.,

прокурора Буч Р.В.,

представника Харківської міської ради Рєзанова А.Б.,

представника відповідача Бочарової О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова в інтересах позивача Харківської міської ради до ОСОБА_1 про витребування нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м.Харкова 27.09.2023 звернувся керівник Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова Харківської області із позовом, в якому позивачем вказано Харківську міську раду, до ОСОБА_1 про витребування у відповідача на користь Харківської міської територіальної громади в особі ХМР нежитлових приміщень підвалу №І-ІІІ, V, VII, X, площею 116,7 кв.м та першого поверху №1-:-8, 19-:22, 24-:-26, 34, 35, площею 236,8 кв.м., загальною площею 353,5 кв.м, в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 .

На обгрунтування позову зазначено, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2021р. у справі №922/787/20 було визнано незаконним та скасовано рішення ХМР від 21.02.2018 щодо відчуження об`єкта комунальної власності спірних нежитлових приміщень та визнано недійсним договір їх купівлі-продажу ФОП ОСОБА_2 . Проте, спірні нежитлові приміщення були продані ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_3 , який у свою чергу продав їх відповідачу ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 09.10.2023 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального провадження.

Ухвалою від 26.12.2023 зупинено провадження у вказаній цивільній справі до закінчення розгляду Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду справи №922/787/20.

В подальшому ухвалою від 08.10.2024 відновлено провадження.

Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів. Зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Харкова на Холодногірський районний суд міста Харкова.

Набрання чинності зазначеним Законом України відбулося 25 квітня 2025 року.

Під час підготовчого судового засідання 08.05.2025 представником відповідача Бочаровою О.М. заявлено клопотання про залишення вказаної позовної заяви без руху, оскільки 09.04.2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-IX від 12.03.2025, а також внесено зміни в статтю 390 Цивільного Кодексу України, яку доповнено частиною п`ятою.

Зазначила, що в матеріалах справи відсутня оцінка предмету позову, в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, тому вважала за можливе в якості суми компенсації вартості майна добросовісному набувачеві, а саме ОСОБА_1 та суми, яка підлягає внесенню на депозитний рахунок суду, виходячи з суми договору купівлі-продажу № 1892 від 28.09.2021 року, укладеному відповідачем з ОСОБА_3 , а саме 1515150,00 грн. з урахуванням індексу інфляції на дату подання позовної заяви, а саме 27.09.2023 року.

Так, сума компенсації та сума, яка підлягає внесенню на депозитний рахунок суду, на думку відповідача, має становити 2 046 022,37 грн., де 1515150,00 грн. вартість майна станом на 28.09.2021 року та 530 872,37 грн. інфляційне збільшення вартості майна.

Вартість майна з урахуванням індексу інфляції за період з 28.08.2021 по 27.09.2023 становить: 1 515 150,00 (сума боргу) + 530 872,37 (інфляційне збільшення) = 2 046 022,37 грн.

Також вказала, що позовні вимоги керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, в інтересах Харківської міської ради, до ОСОБА_1 містять вимоги про витребування у відповідача на користь Харківської міської територіальної громади в особі ХМР нежитлових приміщень підвалу №І-ІІІ, V, VII, X, площею 116,7 кв.м та першого поверху №1-:-8, 19-:22, 24-:-26, 34, 35, площею 236,8 кв.м, загальною площею 353,5 кв.м, в житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , та позивачем не доведено, що відповідач не є добросовісним набувачем такого майна, на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-IX від 12.03.2025 та ст. 390 ЦК України просила зобов`язати керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області та позивача за справою - Харківську міську раду внести на депозитний рахунок Холодногірського районного суду міста Харкова грошові кошти в сумі 2 046 022,37 грн., які в подальшому можуть бути направлені на компенсацію вартості майна відповідачу; залишити позовну заяву керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, в інтересах Харківської міської ради, до ОСОБА_1 про витребування у відповідача на користь Харківської міської територіальної громади в особі ХМР нежитлових приміщень підвалу №І-ІІІ, V, VII, X, площею 116,7 кв.м та першого поверху №1-:-8, 19-:22, 24-:-26, 34, 35, площею 236,8 кв.м, загальною площею 353,5 кв.м, в житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 без руху до моменту внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в сумі 2 046 022,37 грн.

В судовому засіданні представник відповідача Бочарова О.М. підтримала своє клопотання у зв`язку зі зміною законодавства, для виконання дій щодо внесення грошових коштів на депозит суду, а також зазначила, що позивачем жодних доказів про те, що відповідач ОСОБА_1 є недобросовісним набувачем - не надано.

Прокурор Буч Р.В. заперечував проти задоволення клопотання, вважав передчасним висновок про добросовісність набувача. На момент придбання майна ОСОБА_1 , так і попередні набувачі, мали можливість впевнитися, що відповідне спірне майно вибуло з володіння власника поза його волею. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 по справі № 922/787/20, визнано незаконним та скасовано рішення Харківської міської ради. 28.09.2021 вже після вказаного рішення ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу та продав майно ОСОБА_1 . Вважав, що особа яка придбає майно мала можливість шляхом моніторингу державних судових рішень впевнитися про незаконність дій Харківської міської ради щодо відчуження вказаного майна. Власником майна є територіальна громада міста Харкова, тому майно необхідно повернути до громади, прокурор виступає від імені Харківської міської територіальної громади, про це зазначено в мотивувальній частині позовної заяви, також від цієї громади виступає і Харківська міська рада. У нього відсутні відомості щодо встановлення підстав для притягнення посадових осіб Харківської міської ради у зв`язку з незаконним відчуженням майна. В обов`язок покупця моніторинг судових рішень стосовно спірного майна не входить та законом не передбачений, однак вважав, що це могло би свідчити про його добросовісність. Будь-які дії зі сторони прокуратури після постанови Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 стосовно арешту чи заборони відчуження вказаного майна не вчинялися. Обґрунтування недобросовісності покупця зазначено у позові

Представник Харківської міської ради Рєзанов А.Б. зазначив, що дійсно Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» набрав законної сили, однак є дилема при внесенні депозиту, оскільки позивач проводить оцінку, а також вносить відповідно кошти на депозит, в цьому провадженні позов поданий прокуратурою в інтересах Харківської міської ради, однак Харківська міська рада самостійно з таким позовом не зверталася. Також Кабінетом Міністрів України, якому доручено вчинити відповідні дії, на даний час не проведені.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання про залишення позовної заяви без руху та матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали (ч.11 ст 187 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ст. 177 ЦПК України, у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Зокрема в ч. 1 ст. 390 ЦК України, передбачено, що суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Частиною 2 ст. 390 ЦК України передбачено, що суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-IX від 12.03.2025, передбачено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо:

-нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом;

-нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Суд звертає увагу, що процедура внесення суми на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з можливим припиненням її права власності, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов`язань перед відповідачем, також повністю узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини.

Матеріали справи не містять жодних відомостей про будь-які дії з боку позивача, до звернення до суду з цим позовом, які були би спрямовані на заборону відчуження вказаного майна, зокрема шляхом арешту майна, що підтвердив прокурор в судовому засіданні.

Суд критично оцінює твердження прокурора про те, що кошти на депозит суду необхідно вносити у випадку подання позовної заяви про витребування майна у добросовісного набувача, проте на його думку, ОСОБА_1 є недобросовісним набувачем.

За змістом частини п`ятої статті 12 Цивільного кодексу України вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Крім того, суд вважає, що ч.4 ст. 177 ЦПК України покликана забезпечити вимоги ч.5 ст 390 ЦК України, а в сукупності ці норми відповідають принципу «належного урядування», який викладений у Рішенні ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), від 20.10.2011 року (набуло статусу остаточного 20.01.2012 року), згідно якого ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися коштом осіб, яких вони стосуються.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ЦПК України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків (частина дванадцята статті 187 ЦПК України). Частина тринадцята статті 187 ЦПК України передбачає, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного Суду у складі Верховного Суду від 05.02.2025 (справа № 642/1086/22; провадження № 61-1941св24).

Беручи до уваги вимоги п. 2 ч. 4 ст. 177 ЦПК України, п. 3 ч. 2 ст. 185 ЦПК України, Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-IX від 12.03.2025 року, висловлену позицію учасників процесу, обраний позивачем спосіб захисту, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості оцінки предмету позову, здійсненої в порядку, визначеному Законом, станом на дату подання позовної заяви.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 177, 187 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву керівника Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова в інтересах позивача Харківської міської ради до ОСОБА_1 про витребування нерухомого майна залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків шляхом подання доказів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості оцінки предмету позову, здійсненої в порядку, визначеному Законом, станом на дату подання позовної заяви, протягом 10 (десяти) днів з дня вручення позивачу ухвали, в іншому випадку позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 12.05.2025.

Суддя Л.Г. Проценко