Справа № 306/818/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 квітня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Баняс Володимир Володимирович, на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 серпня 2024 року, повний текст якого складено 04 вересня 2024 року, ухвалене суддею Вінер Е.А., в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» про повернення банківського вкладу

встановив:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до АТ «Комінвестбанк» про повернення банківського вкладу.

Позов мотивує тим, що між позивачкою та ТОВ КБ «Коопінвестбанк»( правонаступником якого є АТ «Комінвестбанк») було укладено ряд договорів банківського вкладу в іноземній валюті та в гривні з визначеним строком. Відповідно до останніх укладених договорів, зокрема за договором банківського вкладу № 04-3/6с-35 від 19.01.2021 сума вкладу становила 118 845,93 грн строком на 92 календарних днів, з 19.01.2020 по 19.04.2021 з процентною ставкою на вклад 17,5 процентів річних. За договором від 11.01.2021 №04-3/6с-22 сума вкладу становила 72 874,66 доларів США.

Посилається на те що, між нею та АТ «Комінвестбанк» були укладені договори банківського вкладу з визначеним строком починаючи з 30 червня 2009 року, які постійно переукладалися, вона кошти не знімала з депозитного рахунку жодного разу. У грудні 2023 року позивач звернулася із заявою до АТ «Комерційний інвестиційний банк» щодо повернення банківського вкладу з відсотками. Враховуючи те, що кошти їй не повернуто, вимушена звернутись з позовом до суду.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 серпня 2024 року, повний текст якого складено 04 вересня 2024 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що процентні ставки, які вказані у копіях договорів наданих позивачкою не збігаються з тими, які надав банк, а тому судом встановлено не додержання передбаченої законом письмової форми договорів банківського вкладу.

Позивачка не надала суду належних доказів на підтвердження внесення коштів відповідно до договору банківського вкладу. Через це суд прийшов до висновку, що правовідносини на підставі договорів банківського вкладу між сторонами спору не виникли.

Не погоджуючись із рішенням ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Баняс В.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задоволити позов.

Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи.

В своїх доводах посилається на те, що суд не взяв до уваги наявні в матеріалах справи квитанції, які підтверджують факт вкладу позивачкою коштів на рахунок банку, хоча суд вказував, що таких в матеріалах справи немає.

Вказує, що докази подані банком в додаткових поясненнях не мають братися судом до уваги, оскільки такі були подані не у відзиві на позовну заяву, а відзив взагалі подано не було. Додаткові пояснення надаються тільки щодо окремого питання, яке виникло під час розгляду справи.

Зазначає, що договори банківського вкладу були укладені між ОСОБА_1 та АТ «Комінвестбанк», тому посилання суду на укладення договорів між позивачкою та начальником Свалявського відділення банку є помилковим.

Крім цього, банк сам визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори банківського вкладу, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій, а тому недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми договору банківського вкладу.

Просить вирішити питання судових витрат, зокрема витрат на професійну правову допомогу.

У дане судове засідання з`явились: адвокат Баняс В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 та адвокат Мікрюков С.В., який діє в інтересах АТ «Комерційний інвестиційний банк».

Адвокат Баняс В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 зазначив, що його довірителька знає про судове засідання та не заперечує щодо розгляду у її відсутності. Просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким задоволити її позовні вимоги у повному обсязі.

Адвокат Мікрюков С.В., який діє в інтересах АТ «Комерційний інвестиційний банк», просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційним судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» у період з 30.06.2009 по 11.01.2021 укладено ряд договорів банківського вкладу на різні суми в національній та іноземній валюті зазвичай поквартально (а.с.14-111).

11.01.2021 між сторонами спору укладено договір банківського вкладу №04-3/6с-22 у сумі 72 874,66 доларів США. Відповідно до п.1.9 договору вклад вноситься на строк 92 календарних днів з 06.01.2021 до 06.04.2021. В п.1.10 договору зазначено, що процентна ставка на вклад становить 10 процентів річних (а.с.112).

Договір банківського вкладу №04-3/6с-22 укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» від 11.01.2021 не відповідає діючій формі договору. Реєстрація договору за №04-3/6с-22 відсутня на обслуговуванні в АТ "Комерційний інвестиційний банк". Згідно витягу з протоколу позачергового засідання тарифного комітету №37/20 тк від 18.12.2020 діючі процентні ставки по вкладах станом на 24 грудня 2020 року затверджені у валюті доларів США складають від 1,10% до 2,50% залежності від умов (а.с.165-166).

19.01.2021 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» укладено договір банківського вкладу № 04-3/6с-35 у сумі 118 845,93 грн. Відповідно до п.1.9 договору вклад вноситься на строк 92 календарних днів з 19.01.2021 року до 19.04.2021. В п.1.10 договору зазначено, що процентна ставка на вклад становить 17,5 процентів річних (а.с.67).

Договір банківського вкладу №04-3/6с-35 укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» від 19.01.2021 не відповідає діючій формі договору. Згідно витягу з протоколу позачергового засідання тарифного комітету №37/20 тк від 18.12.2020 діючі процентні ставки по вкладах станом на 24 грудня 2020 року затверджені у гривні складають від 9% до 12% залежності від умов (а.с.165-166).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За нормою ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною першою ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції(ст.640 ЦК України).

Згідно з частиною першою ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту (ч. 1 ст. 1059 ЦК України).

За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором(частини 3, 4 статті 1060 ЦК України).

Частиною 1 статті 1065 ЦК України встановлено, що ощадний (депозитний) сертифікат підтверджує суму вкладу, внесеного у банк, і права вкладника (володільця сертифіката) на одержання зі спливом встановленого строку суми вкладу та процентів, встановлених сертифікатом, у банку, який його видав.

Статтею 2 Закону України від 07.12.2000 №2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 (далі - Положення), передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно з пунктом 2.9 глави 2 «Приймання готівки» розділу IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 (далі - Інструкція №174), банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом системи автоматизації банку.

ОСОБА_1 належними доказами не підтверджено ні в суді першої, ні апеляційної інстанції про внесення коштів на депозитний рахунок АТ «Комерційний інвестиційний банк».

Зокрема, керуючись частиною 1 статті 1065 ЦК України належним доказом наявності банківського вкладу є ощадний (депозитний) сертифікат, який підтверджує суму вкладу, внесеного у банк, і права вкладника (володільця сертифіката) на одержання зі спливом встановленого строку суми вкладу та процентів, встановлених сертифікатом, у банку, який його видав.

Однак, у ОСОБА_1 відсутній ощадний сертифікат або будь-який інший документ, який підтверджує наявність банківського вкладу в АТ «Комерційний інвестиційний банк».

Крім цього, слід зазначити, що апеляційним судом здійснювався розгляд справи предметно схожої до даної. Зокрема, у справі №308/10457/22 постановою Закарпатського апеляційного суду від 26.11.2024, яка не оскаржена в суді касаційної інстанції, зроблено висновок, що договори, які укладав АТ «Комерційний інвестиційний банк», в особі начальника Свалявського відділення Алексій В.М. не відповідають діючій формі договору та є фіктивними.

Як зазначав відповідач у суді першої інстанції, договори на які посилається ОСОБА_1 , зокрема: договір банківського вкладу №04-3/6с-22 від 11.01.2021 та договір банківського вкладу № 04-3/6с-35 від 19.01.2021 відсутні на обслуговуванні в АТ «Комерційний інвестиційний банк», що підтверджують вищезгадані обставини встановлені в рамках справи №308/10457/22.

Слід погодитись з висновком суду першої інстанції, що правомочність договорів, які надала ОСОБА_1 слід поставити під сумнів, оскільки відсоткові ставки, які зазначались в таких договорах не співпадають з тими, які затверджені позачерговим засіданням тарифного комітету №37/20 тк від 18.12.2020 в національній та іноземній валютах.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що між сторонами не було дотримано передбаченої законом письмової форми договорів банківського вкладу.

З наявних у справі матеріалів та з урахуванням вищезгаданої судової справи, слід констатувати, що ОСОБА_1 передавала гроші начальнику Свалявського відділення АТ «Комерційний інвестиційний банк» ОСОБА_2 , який не мав ніяких повноважень на проведення касових операцій.

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру(Постанова Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.10.2024 у справі №753/25081/21).

Оскільки, ОСОБА_1 не доведено належними і допустимими доказами, що за спірні договори було укладено з відповідачем, що нею вносились гроші кошти на рахунок АТ «Комерційний Інвестиційний банк», а тому слід погодитись з висновком суду першої інстанції, що позивачкою не доведено факту порушень своїх прав та законних інтересів.

Щодо зазначених процесуальних порушень, які, як стверджує позивачка, полягають у прийнятті Свалявським районним судом доказів, які були подані разом з додатковими поясненнями, а не у відзиві на позовну заяву то слід зазначити наступне.

У додаткових поясненнях представник відповідача просив долучити додаткові пояснення до матеріалів справи. В судовому засіданні 27.08.2024, в якому було проголошено оскаржуване судове рішення, у сторони позивача не виникало ніяких заперечень щодо долучення таких додаткових пояснень та доказів, а тому слід вважати, що такі подано з дотриманням норм процесуального права.

З усього вищезазначеного слідує, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Питання витрат на правничу допомогу у зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги не вирішується.

Отже, колегія суддів апеляційного суду, приходить до обґрунтованих висновків, що рішення суду першої інстанції ухвалене із повним та всебічним з`ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, таке рішення відповідає чинним нормам матеріального та процесуального права, а тому на підставі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 12, 18, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Баняс Володимир Володимирович, залишити без задоволення.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 серпня 2024 року, повний текст якого складено 04 вересня 2024 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: