ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/273/18Головуючий у 1-й інстанції Олещук Б.Т.
Провадження № 22-ц/817/387/25 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

за участі секретаря Панькевич Т.І.

та сторін: представника ОСОБА_1 - адвоката Янчишина В.Й., представника ОСОБА_2 - адвоката Гнатюк Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 598/273/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 січня 2025 року, постановлену суддею Олещуком Б.Т., повний текст якої складено 27 січня 2025 року, за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

у лютому 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Гнатюк Д.С. звернулася до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 січня 2025 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Залишено у силі судовий наказ виданий 28 березня 2018 року Збаразьким районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 22 лютого 2018 року і до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 5000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 21 січня 2025 року та постановити нову, якою скасувати судовий наказ від 28 березня 2018 року у справі № 598/273/18.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що відмовляючи у задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Однак, як було встановлено судом першої інстанції, діти змінюють місце проживання і проживають як з батьком, так і з матір`ю. У даному випадку порушуються права дітей, оскільки діти проживають із татом, який їх виховує і матеріально утримує, а аліменти сплачує матері на їх же утримання. Тому кошти витрачаються не на утримання дітей, а на потреби їхньої матері.

Представник ОСОБА_7 - адвокат Янчишин В.Й. подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , у якому зазначив, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами у розумінні положень пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

На момент постановлення судового наказу, 28.03.2018 року, троє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проживали з матір`ю ОСОБА_1 (на той час ОСОБА_8 ), а отже судом першої інстанції враховано висновки Верховного Суду від 02.05.2024 р. у справі N 337/2451/23.

Зі зміною місця проживання дітей виникає потреба у звільненні від сплати аліментів, а не в скасуванні судового наказу, оскільки судовий наказ № 598/273/18 від 28.03.2018 р. відповідає нормам ЦПК.

Отже, на обґрунтування заяви про перегляд судового наказу боржник помилково посилається на наявність нововиявлених обставин, вказуючи, що такі обставини виникли з червня 2023 року, важливо те, що на момент постановлення судового наказу, такі обставини не існували, тому не можуть вважатися нововиявленими.

Заявник посилається на постанову Верховного Суду від 2 травня 2024 року у справі № 337/2451/23 (провадження № 61-493 св 24), акцентуючи на частині «нововиявленими є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених», проте в цій постанові зазначено, що судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 глави 3 розділу V ЦПК України з метою перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів дає підстави для висновку, що такими нововиявленими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі судового наказу, є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки заявника і боржника.

Щодо пропуску строку на оскарження передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України.

Обґрунтовуючи дотримання строку на подачу заяви про перегляд рішення за новоявленими обставинами, заявник вказує, що начебто дізнався про наявність судового наказу про стягнення аліментів 18.01.2024 року. Дана обставина не відповідає дійсно та спростовується довідкою про отримання аліментів від 20.05.2024 р. № 45722, виданою Залізничним відділом ДВС у м. Львові, згідно якої, ОСОБА_2 у період з 01.05.2023 року по 01.05.2024 року, згідно виконавчого листа № 598/273/18 від 02.05.2023 року, здійснив оплату у травні 2023 р. 0 грн, у червні 2023 р. 0 грн, у липні 2023 р. 0 грн, у серпні 2023 р. 108 709,38 грн у вересні 2023 р. 6500 грн і надалі проводилися оплати, включно січень 2024 р.

Отже, сплачуючи за аліменти з серпня 2023 року, заявнику було відомо про наявність судового наказу про стягнення з нього аліментів.

Заявник підтверджує, що з червня 2023 року, двоє синів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , проживають з боржником, тому з червня 2023 року, до моменту подачі заяви 17.02.2024 р. пропущено строк на подачу заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими або виключними обставинами передбачений п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України, що є самостійною підставою для відмови у задоволені даної заяви.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Гнатюк Д.С. апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладених в ній.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Янчишин В.Й. у судовому засіданні апеляційної скарги ОСОБА_2 не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що 28 березня 2018 року Збаразьким районним судом Тернопільської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 22 лютого 2018 року і до досягнення ОСОБА_5 повноліття (а.с.16).

На день розгляду заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання, неповнолітні діти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 проживали, були зареєстровані разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 та були на повному її утриманні, що стверджується довідкою № 110 від 09.02.2018, виданою виконавчим комітетом Залужанської сільської ради Збаразького району Тернопільської області (а.с.8).

02 лютого 2023 року ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката судового наказу Збаразького районного суду Тернопільської області по справі № 598/273/18 від 28.03.2018 року (а.с. 27-28).

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 березня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_7 про видачу дубліката судового наказу у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей (а.с. 36).

Починаючи із серпня 2023 року ОСОБА_2 сплачує аліменти згідно даного судового наказу, що підтверджується довідкою Залізничного відділу ДВС у місті Львові від 20.05.2024.

16 лютого 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Гнатюк Д.С. звернулася до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, в якій просила скасувати судовий наказ від 28 березня 2018 року у справі № 598/273/18.

Як на підставу для подання заяви про перегляд судового наказу за нововивленими обставинами представник заявника посилається на істотні для справи обставини, а саме, що з червня 2023 року діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживають разом зі своїм батьком у м. Львові.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволені заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено підстав для перегляду даного судового наказу за нововиявленими обставинами, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи відсутні.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частина п`ята статті 183 СК України).

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом пунктів 4, 5 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу (частина 8 статті 170 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дитини не може бути скасований за заявою боржника, проте може бути переглянутий за нововиявленими обставинами, перелік яких не є вичерпним.

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункт 26).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Тому обставиною, яка підлягала встановленню судом при видачі судового наказу в справі, яка переглядається, є обставина спільного проживання дитини, на утримання якої пропонується стягнути аліменти, разом із матір`ю.

Як вбачається із матеріалів справи, заява ОСОБА_2 , про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, обґрунтована тим, що діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з червня 2023 року проживають із ним та перебувають на його утримані.

Матеріалами справи підтверджено те, що при звернені із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_3 подала довідку виконавчого комітету Залужанської сільської ради Збаразького району Тернопільської області № 110 від 19.02.2018 року, із якої вбачається, що діти, а саме: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстровані і проживають разом із матір`ю, перебувають на її повному утриманні (а.с.8).

Отже, на час видачі судового наказу, тобто станом на 28 березня 2018 року троє дітей проживали разом з матір`ю по АДРЕСА_1 .

Натомість до заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 додав підписаний сусідами акт, складений об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Любисток 18 № 621 від 30.01.2024 року, з якого вбачається, що на даний момент разом з ОСОБА_2 проживають його діти ОСОБА_9 , 2008 р.н. та ОСОБА_10 , 2010 р.н. Даний акт складений 30.01.2024, тобто майже 6 років після видачі судового наказу. Також довідки з місця навчання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 свідчать про те, що діти навчаються в середній загальноосвітній школі № 40 м.Львова станом на 25 січня 2024 року (а.с.51-53).

Отже, надані ОСОБА_2 докази не спростовують обставину проживання дітей разом із матір`ю, встановлену судом при видачі судового наказу на підставі поданих ОСОБА_3 документів.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що ОСОБА_2 не довів наявність нововиявлених обставин (факту проживання дітей разом з батьком) на момент видачі судового наказу від 28 березня 2018 року, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 та перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до незгоди з постановленою ухвалою, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, тому не приймаються до уваги колегії суддів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залиши без задоволення, а ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 січня 2025 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 05 травня 2025 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

О.З. Костів