Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1753/25
Провадження № 2-н/723/2747/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року м. Сторожинець

Суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області Яківчик І.В.

розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу заявника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявником, ОСОБА_1 , подана до суду заява про видачу судового наказу відносно ОСОБА_2 , в якій заявлено вимогу про стягнення з боржника аліментів на користь заявника на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення нею навчання, але не довше до досягнення нею двадцяти трьох років.

Вивчивши заяву з доданими доказами, знаходжу, що у видачі судового наказу слід відмовити з огляду на таке.

Статтею 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст.таття 199 Сімейного кодексу України - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто очевидним є те, що в даному випадку повнолітня дитина отримує матеріальну допомогу батьків за умови що батьки можуть надавати таку допомогу, що підлягає доказуванню в ході судового розгляду, який не проводився при здійсненні наказного провадження.

Виходячи із ч.3 ст.199 СК України право на отримання такого утримання має дитина внаслідок звернення другого з батьків або самої дитини із позовом, а не заявою в наказному провадженні.

Пунктом 3 ч.1 ст.165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного та ст. ст.198, 199 СК України, керуючись ст.161, п. 3 ч. 1 ст. 165, ч. 1 ст. 166, ч. 2 ст. 167, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається - відмовити.

Роз`яснити заявнику про те, що відмова у видачі судового наказу з приведених вище підстав не є перешкодою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги.

Суддя: Іван ЯКІВЧИК