Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження2/711/524/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Казидуб О.Г.

секретаря судового засідання: Шульга А.В.

за участю:

представника позивача - адвоката: Савчук С.О.

представника відповідача - адвоката: Тарасенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Тараненко Артем Ігорович, який діє в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (02090, місто Київ, Харківське шосе, 19, оф. 2005) звернувся через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 07 травня 2021 року між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 434729832 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані Відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить Позичальнику.

Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV00Х5F. Зокрема, 07.0./2021 Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору.

Заповненням анкети-заяви Позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений Кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відразу після вчинених дій, 07.05.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 3000 грн. 00 коп. на банківську карту відповідача № НОМЕР_2 , що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.

31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.

З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Зазначають, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсно право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки, з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Тобто, право вимоги за кредитним договором № 434729832 від 05.07.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 22.06.2021, відповідно до підписання Сторонами реєстру прав вимоги № 139.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року.

В подальшому, ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклади ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024, включно, всі інші умови залишились без змін.

Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п. 4.1.).

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 57869 грн. 00 коп.

Звертають увагу, що відповідно до п.п. 5.3.3 Договору факторингу Фактор має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступити Право вимоги на користь третіх осіб.

28.10.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали Договір факторингу № 2810/24/Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.

Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників.

Відповідно до п. 1.2. перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу № 2810/24/Е від 28.10.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 57869 грн. 00 коп. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 2810/24/Е від 28.10.2024.

Відносно нарахування відсотків за кредитним договором зазначають.

Відповідно до п. п. 1.4.1 кредитного договору № 434729832 від 07.05.2021 на період строку, визначеного п. 1.2 (10 днів від дати отримання Кредиту Позичальником) нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 237,25 процентів річних, що становить 0,65 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до п. 1.4.3 кредитного договору, у випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього Договору.

За змістом п. 1.7.2 кредитного договору, з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50

процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.

Зазначають, що сторони уклали додаткові угоди до кредитного договору №434729832 від 07.05.2021.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди від 08.05.2021, Сторони домовилися збільшити суму Кредиту на суму 13100 грн 00 коп. з 08.05.2021 р. на строк дії Договору № 434729832 від 07.05.2021 р. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування Кредитом на умовах Договору.

Згідно із п. 1 додаткової угоди від 11.05.2021, Сторони домовилися збільшити суму

Кредиту на суму 2000 грн 00 коп. з 11.05.2021 р. на строк дії Договору № 434729832 від 07.05.2021 р. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування Кредитом на умовах Договору.

З урахуваннями викладеного, сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Звертають увагу Суду, що в розрахунках заборгованості при відступленні прав вимоги наявне балансове списання грошових коштів від Клієнта до Фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості Боржником.

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором.

Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №434729832 від 07.05.2021, становить - 57869,00 грн., яка складається з наступного: 18100,00 грн. - заборгованість по кредиту; 39769,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 28.10.2024 - 05.11.2024.

Відповідач не виконував умови Договору належним чином, не повністю сплачував платежі у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. Оскільки відсотки за вказаним кредитним договором нараховувалися відповідно до його умов та закону, вони не підлягають зменшенню.

Просять суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за Кредитним договором № 434729832 від 07.05.2021 року у розмірі 57869 грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп.

09 січня 2025 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання (з викликом сторін).

12 березня 2025 року через систему «Електронний суд» від адвоката Тарасенко Ольги Василівни, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , надійшов Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не погоджується з позовними вимогами.

Зазначено, що до матеріалів справи не долучено доказів, з яких можна було б установити, що відповідач пройшов ідентифікацію у інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», через номер телефону, який він сам зазначив.

З Електронного повідомлення АТ «Таскомбанк» та з витягу з таблиці, яка додана до нього неможливо ідентифікувати особу, яка отримала грошові кошти, оскільки, по -перше, у витягу не вказано ПІБ отримувача, ІПН отримувача та відсутній повний номер карткового рахунку отримувача грошових коштів, що унеможливлює ідентифікацію особи, яка отримала грошові кошти.

Відносно суми заборгованості зазначають, що нараховані платежі за неповернення кредиту у сумі 3000 грн. 00 коп., тобто, проценти на прострочену заборгованість в сумі 39769 грн. 00 коп., суперечать вимогам законодавства. Заборгованість за процентами не може перевищувати розміру подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня та підлягає стягненню в сумі 15% від простроченого платежу, одержаної відповідачем за договором.

Відносно факту відступлення права грошової вимоги зазначають, що з аналізу договорів факторингу вбачається, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів, починаючи ще 28.11.2018, а сам кредитний договір № 482775548 був укладений 07.05.2021, тобто, більш ніж через два роки після укладення договору факторингу, що взаємо виключає одне одного, оскільки, за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже, не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги.

Просить суд в позові відмовити в повному обсязі.

19 березня 2025 року через систему «Електронний суд» від ТОВ «ФК «Ейс» надійшли додаткові пояснення у справі, в яких просять стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за Кредитним договором № 434729832 від 07.05.2021 року у розмірі 57869 грн. 00 коп. та судові витрати.

Представник ТОВ «ФК «Ейс» за дорученням Савчук С.О. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити.

Адвокат Тарасенко О.В., яка діє в інтересах відповідача, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Зазначила, що її довіритель заперечує проти того, що отримував кошти на свою картку.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 07 травня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 434729832 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання.

Відповідно до п. 4.13 Договору, позичальник підтверджує, що отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію , вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію передбачену ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка необхідна для отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію, що наведена в Паспорті споживчого кредиту та Правилах; інформаація надана Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Відповідно до п. 1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 3000 грн 00 коп. (на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога».

Відповідно до п. 1.2. Договору, кредит надається строком на 10 днів від дати отримання Кредиту Позичальником (Дисконтний період).

Відповідно до п. 1.3. Договору, Сторони погодили, шо встановлений в п. 1.2. Договору строк Кредитного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позивальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена.

Відповідно до п. 1.4. Договору, за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом.

Відповідно до п. 1.5. Договору, Позичальник зобовязаний не пізніше останнього дня Дисконтного періоду (в Термін платежу) з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на Термін платежу проценти за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду.

Відповідно до п. 1.9. Договору, попередній розрахунок сукупної вартості Кредиту за Дисконтною процентною ставкою та Терміном платежу згідно строку передбаченого п. 1.2. цього Договору, наведено в Паспорті споживчого кредиту, що є невідємним додатком до цього Договору та у Графіку розрахунків наведеному у Додатку № 1 до цього Договору.

Відповідно до п. 1.11. Договору, збільшення розміру Дисконтної, Індивідуальної, Базової процентних ставок та розмір процентів, що нараховується після закінчення Дисконтного періоду в порядку, що не визначений цим Договором в односторонньому порядку Кредитодавцем без згоди позичальника не допускається.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані Відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить Позичальнику.

В судовому засіданні встановлено, що Кредитний договір № 434729832 від 07.5.2021 року та Графік розрахунків підписані електронним підписом відповідача, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV99Х5F. Зокрема, 07.05.2021 Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору.

Також, в судовому засіданні встановлено, що сторони уклали додаткові угоди до кредитного договору №434729832 від 07.05.2021.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди від 08.05.2021, Сторони домовилися збільшити суму Кредиту на суму 13100 грн 00 коп. з 08.05.2021 р. на строк дії Договору № 434729832 від 07.05.2021 р. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування Кредитом на умовах Договору.

Згідно із п. 1 додаткової угоди від 11.05.2021, Сторони домовилися збільшити суму

Кредиту на суму 2000 грн 00 коп. з 11.05.2021 р. на строк дії Договору № 434729832 від 07.05.2021 р. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування Кредитом на умовах Договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

А тому, суд приходить до висновку що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до змісту Договору надання грошових коштів у позику № 434729832 від 07.05.2021, у розділі «5. Реквізити сторін», в графі «Позичальник» вказано - ОСОБА_1 , Паспорт НОМЕР_3 , виданий 19-01851 27.04.2017. АДРЕСА_2 , Податковий номер: НОМЕР_1 , Електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 . Номер телефону НОМЕР_4 .

Позивачем надано Додаток № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 434729832 від 07.05.2021 року, в якому сторонами визначений графік платежів, який розрахований з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Наявність знижки на стандартну процентну ставку ТАК. Період знижки до 17.05.2021 року (включно).

В Графіку зазначено, що у разі користування Кредитом понад встановлений в п. 1.2. Договору строк Дисконтного періоду чи у разі продовження строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3. Договору, Графік розрахунків наведений в п. 1 цього Додатку втрачає юридичну силу, а оновлений актуальний графік розрахунків відображається Кредитодавцем Позичальнику в Особистому кабінеті Позичальника.

В даному Графіку також є розділ «10.Реквізити сторін», де в графі «Позичальник» вказано - ОСОБА_1 , ІН: НОМЕР_1 , тел: НОМЕР_4 , Договір: 434729832 від 07.05.2021, одноразовий ідентифікатор: MNV99Х5F, відправлено 07.05.2021 17:05:10, введено 07.05.2021 17:05:38, сума: 3000 грн. 00 коп., строк: 10 днів.

Тобто, на думку суду, відповідачем ОСОБА_1 під час укладання договору про надання споживчого кредиту № 434729832 від 07.05.2021 року пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankId Національного банку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Договір про надання споживчого кредиту № 434729832 від 07.05.2021року, на підставі якого позивачем заявлено про стягнення заборгованості, був укладений в електронній формі із застосуванням верифікації та наданням персональних даних відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що Договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу нею на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету.

Крім того, доказів того, що персональні дані відповідача ОСОБА_1 (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки, на яку кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), були використані неправомірно для укладення кредитного договору від її імені, до суду не надано.

Відповідач у Відзиві на позовну заяву зазначено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б відповідали вимогам процесуального законодавства, а саме, про перерахування Позивачем грошових коштів на її користь.

Позивачем на підтвердження перерахування коштів надано Платіжне доручення № 98704с1е-52с3-4682-а8ас-762е488938846 від 07.05.2021, відповідно до якої ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога» перераховано ОСОБА_1 3000 грн. 00 коп. Призначення платежу: Переказ коштів згідно договору № 434729832 від 07.05.2021, ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_5 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer.; Платіжне доручення № B9aca95d-fe58-453e-a86a-633edac9808f від 11.05.2021, відповідно до якої ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога» перераховано ОСОБА_1 2000 грн. 00 коп. Призначення платежу: Переказ коштів згідно договору № 434729832 від 07.05.2021, ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_5 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer; Платіжне доручення № 36d829cc-fba8-4163-99c3-6t6b9a710f8d від 08.05.2021, відповідно до якої ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога» перераховано ОСОБА_1 13100 грн. 00 коп. Призначення платежу: Переказ коштів згідно договору № 434729832 від 07.05.2021, ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_5 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer.

Як зазначає позивач, номер картки, на яку було здійснено перерахування коштів за Договором, в особистому кабінеті ОСОБА_1 самостійно додав як таку, на яку бажає отримати кредитні кошти і саме на цю картку нею було отримано суму позики.

Суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, і він має можливість надати суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредиторів на виконання укладеного договору.

Проте, відповідачем така виписка надана не була.

Крім того, встановлено, що у Договорі надання грошових коштів у позику № 434729832 від 07.05.2021 року зазначені персональні дані ОСОБА_1 , які повністю збігаються із зазначеними даними у Відзиві на позовну заяву.

Даних на спростування належності відповідачу карти № 5375-41ХХ-ХХХХ-6363 матеріали справи не містять.

Тобто, в судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір в електронній формі, остання отримала кредит за цим Договором в розмірі 18100 грн. 00 коп., шляхом перерахування коштів на її банківську картку, проте, не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором не повернула.

А тому, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами вищевказаного правочину з приводу отримання відповідачем кредиту у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Крім того, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18).

В судовому засіданні встановлено, що укладений між сторонами Договір № 434729832 від 07 травня 2021 року відповідачем не оспорювався та не визнавався судом недійсним.

У разі не спростування презумпції правомірності договорів всі права, набуті сторонами правочинів за ними, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

При вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань своєчасно не здійснила погашення основної суми заборгованості та не повернула грошові кошти, отримані в кредит.

З огляду на те, що ОСОБА_1 згідно укладеного з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору взяв на себе зобов`язання погашати кредит у визначений договором строк, та вказаний обов`язок ним був порушений, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення позики, що залишилася за тілом кредиту в розмірі 18100 грн. 00 коп. та за відсотками в розмірі 39769 грн. 00 коп.

ОСОБА_2 не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості (за тілом кредиту та відсоткам), а тому наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний.

Також, в судовому засіданні встановлено, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.

31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.

Тобто, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсно право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки, з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Тобто, право вимоги за кредитним договором № 434729832 від 05.07.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 22.06.2021, відповідно до підписання Сторонами реєстру прав вимоги № 139.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року.

В подальшому, ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклади ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024, включно, всі інші умови залишились без змін.

Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п. 4.1.).

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 57869 грн. 00 коп.

Відповідно до п.п. 5.3.3 Договору факторингу Фактор має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступити Право вимоги на користь третіх осіб.

28.10.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали Договір факторингу № 2810/24/Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.

Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників.

Відповідно до п. 1.2. перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Згідно з ч. 1 ст.509 та ст.526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах:, встановлених договором або законом.

Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу № 2810/24/Е від 28.10.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 57869 грн. 00 коп. Даний факт підтверджується, також, Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 2810/24/Е від 28.10.2024.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд, з урахуванням заявлених позовних вимог, дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та вимога про стягнення заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 57869грн.00коп. ґрунтується на законі, підтверджена належними та допустимими доказами.

При вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно дост.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що відповідач належних доказів повернення грошових коштів за кредитним договором суду не надав. Контррозрахунку, який би спростовував неправильність розрахунку, поданого позивачем, відповідачем також не надано.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» підлягає заборгованість: заборгованість за тілом кредиту - 18100 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками - 39769 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 57869 грн. 00 коп.

Відносно позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат суд зазначає наступне.

За змістом ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. (Платіжна інструкція № 49601 від 05 грудня 2024 року).

А тому, на підставі ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст.7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованості за Кредитним договором № 434729832 від 07.05.2021 року у розмірі 57869 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06 травня 2025 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб