Справа № 683/3935/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Поважнюк Т.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу № 683/3935/24, номер провадження 2/683/355/2025 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 1971 р.н., ОСОБА_3 , 1990 р.н., про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в:

24 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Мініх І.М. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 1971 р.н., ОСОБА_3 , 1990 р.н., в якому просить визнати, а саме: за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 побудовано у 1972 році ОСОБА_5 та який відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 року головою двору був ОСОБА_5 та членами двору були: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_6 , зять ОСОБА_3 , 1971 р.н., онук ОСОБА_3 , 1990 р.н. Проте ними право власності на будинок не зареєстровано і правовстановлюючий документ не отримали. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після його смерті спадщина відкрилась на частку вказаного будинковолодіння. Спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4 , але не оформила спадщину після смерті чоловіка, так як ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла її дочка ОСОБА_1 , яка оформила своє право на частину спадкового майна.

Позивач, як спадкоємець за законом після смерті матері звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , однак нотаріусом відмовлено їй в оформленні спадкових прав на вказане будинковолодіння, через відсутність правовстановлюючого документа та зареєстрованого права власності на нього.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мініх І.М. подала заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити.

Відповідачі, які вчасно повідомлені про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, та від них не надходили клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , побудований 1972 році та відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 року головою колгоспного двору був ОСОБА_5 та членами двору були його: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_7 (яка згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 20.10.1998 року змінила прізвище на « ОСОБА_8 »), зять ОСОБА_3 , 1971 р.н., онук ОСОБА_3 , 1990 р.н., що підтверджується письмовим повідомленням Великочернятинського старостинського округу Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 14.10.2024 року за № 262/16-10.

Під час проведення паспортизації житлових будинків ОСОБА_5 свідоцтва про право власності не оформляв та вказаний будинок в органах БТІ не реєстрував.

Згідно з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 14.05.2012 року, в с. Малий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 .

На день смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом із дружиною ОСОБА_7 , яка фактично вступила в управління майном після смерті чоловіка.

Відповідно до ч.1 ст.563 ЦК УРСР в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 належить до суспільної групи колгоспний двір й станом на 15.04.1991 року членами цього колгоспного двору були ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , 1971 р.н., ОСОБА_3 , 1990 р.н., тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/6 частині (1 : 6 = 1/6).

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Малий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області померла ОСОБА_4 . На день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (до адміністративно-територіальної реформи Старокостянтинівського) району Хмельницької області, одна.

Згідно письмового повідомлення Великочернятинського старостинського округу Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 07.08.2024 року за № 189/16-10, згідно погосподарської книги с. Малий Чернятин том 1 (2016-2020 років, ПГО № 020332-1) власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , фактично являлась ОСОБА_4

13 грудня 2019 року на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом та за законом, Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №626/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Позивач оформила частину спадково майна, що підтверджується виданим нотаріусом свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Отже, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею першої черги за законом до майна померлої матері ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину.

01 серпня 2024 року завідувачем Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючого документа та зареєстрованого права власності на нього.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Досліджені судом докази свідчать, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 також увійшла 2/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , а саме 1/6 частка, яка їй належала, як члену колгоспного двору та 1/6 частка, яку ОСОБА_4 прийняла, але не оформила право на спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 .

Оскільки ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею до майна померлої матері, тому вона набула право власності на належну померлій ОСОБА_4 2/6 частини вищезазначеного будинковолодіння.

Таким чином, ОСОБА_1 у спірному будинковолодінні належить 1/6 частка, як члену майна колгоспного двору та 2/6 частки, набуті в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, за ОСОБА_1 слід визнати частку права власності будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , 1971 р.н., зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 , 1990 р.н., зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: