Провадження № 2/537/1049/2025
Справа № 537/2147/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2025 у м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О., за участі секретаря судових засідань Супруненко О.О., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 537/2147/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позову зазначила, що з квітня 2016 по грудень 2016 року вона проживала у цивільному шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від спільного проживання без реєстрації шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказала, що дочка записана на її дівоче прізвище, а батьком дитини записаний та є відповідач ОСОБА_2 . Дочка проживає з нею та перебуває на її утримані. У добровільному порядку вирішити питання щодо надання коштів на утримання дитини вони з відповідачем не змогли, тому вона вимушена була звернутися до суду. З урахуванням викладеного просила позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, вказала, що донька проживає з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач надавав кошти на утримання дитини, але не регулярно, на даний час допомогу не надає, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутися до суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні в режимі відеоконференції позов визнав, суду пояснив, що він не заперечує сплачувати аліменти на утримання дочки. Вказав, що у нього є ще одна дочка, якій 4 роки, на її утримання аліментів він не сплачує, інших утриманців він не має.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони мають спільну доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . Батьками дитини, згідно свідоцтва про народження, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 вбачається, що 03.11.2023 ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та після реєстрації шлюбу прийняла прізвище чоловіка, ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікунинесуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч.8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1-3 статті 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.2 ст.182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дочки із доходів відповідача в примусовому порядку не відраховуються, в порядку ст.188 Сімейного Кодексу України від обов`язку утримувати дитину відповідач не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст.189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Відповідачем не заперечується, що він проживає окремо від доньки.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначені розміру аліментів суд враховує задовільний стан здоров`я дитини та платника аліментів, відсутність у дитини у власності майна чи доходу, відсутність офіційного доходу у відповідача, наявність у відповідача іншої неповнолітньої дитини, відсутність інших утриманців, наявність у платника аліментів у власності транспортного засобу, відсутність іншого зареєстрованого майна. Вказані обставини визнаються сторонами у суді. Стягувачем аліментів витрати платника аліментів не доведені. Відповідач погодився, що у нього наявна можливість надавати допомогу у розмірі, що просить позивач.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими, правомірними , а тому підлягають задоволенню.

Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вбачається, що справа надійшла до суду 03.04.2025. Таким чином, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача з 03.04.2025, тобто з дня звернення позивачки з цим позовом до суду, і до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно ст. 141 ЦПК України.

При цьому суд зазначає, що дійсно, згідно п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняютьсяу тому числі учасники бойових дій - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Велика Палата Верховного Суду 09 жовтня 2019 року у постанові у справі № 9901/311/19 та 12 лютого 2020 року у постанові у справі № 545/1149/17 виснувала, що зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону№ 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідач ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення. Проте цей спір не пов`язаний із захистом порушених прав ОСОБА_2 , як учасника бойових дій, або з виконанням ним військового обов`язку, або виконанням службових обов`язків, а тому відсутні підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до п.1. ч.1. ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, ст.ст. 84, 91,179, 180, 184,191 Сімейного Кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.О.Фадєєва

Повне рішення складено 08.05.2025 о 15 год. 00 хв.