ЄУН №161/1286/25
Провадження № 2/337/1016/2025
06 травня 2025 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Сакоян О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам
21 січня 2025 року Департамент соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради в особі директора департаменту Вікторії Майбороди звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь департаменту надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 5000,00 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.
Позов мотивує тим, що на обліку в Департаменті соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради перебувала на обліку відповідач ОСОБА_1 зі своїм сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка отримувала в Департаменті щомісячну адресну допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам.
На підставі поданої 08.09.2023 року заяви Департаментом була призначена та виплачена відповідачці допомога в розмірі 5000 грн. щомісячно, з яких 2000 грн. відповідачці та 3000 грн. її сину.
На виконання вимог п.п. 22-24 Порядку №332, Мінфіном 22.03.2024 року проведено верифікацію, шляхом перевірки інформації в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, та виявлено невідповідність за кодом 430 «За даними Адміністрації Державної прикордонної служби України отримувач або уповноважена особа перебувала за кордоном більше ніж 30 календарних днів підряд чи більше як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги», а саме перетинання кордону відповідачем ОСОБА_1 29 грудня 2023 року, при чому дати в`їзду на територію України немає, що свідчить про її перебування за кордоном більше 30 календарних днів підряд. Про виявлені невідповідності спеціалістами Департаменту складено акт №46 від 10.04.2024 року та з березня 2024 року припинено виплату допомоги та визначено, що за лютий 2024 року ОСОБА_1 не мала права на допомогу відповідно до норм чинного законодавства України.
Рішенням про визначення обсягу надміру виплачених коштів №42/19.04.24 від 19.04.2024 року відповідачу встановлено обсяг надміру виплачених коштів за період з 01.02.2024 року по 29.02.2024 року в розмірі 5000 грн. та строк їх повернення до 25.07.2024 року.

Повідомлення про повернення надміру виплачених коштів від 19.04.2024 року №11.2-8.6/4460/2024 та від 02.08.2024 року №11.2-8.6/8552/2024 направлялись на електронний застосунок телефону Viber та доставлено відповідачу, проте надміру виплачені кошти допомоги в розмірі 5000 грн. в добровільному порядку ОСОБА_1 не повернуті.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2025 року цивільну справу за позовом Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам передано для розгляду за підсудністю до Хортицького районного суду м.Запоріжжя.

12 березня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до Хортицького районного суду м.Запоріжжя та автоматизованим розподілом судових справ між суддями цивільна справа розподілена й передана для розгляду по суті судді Бредуну Д.С.

Згідно розпорядження Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» (із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22) територіальну підсудність судових справ Михайлівського районного суду Запорізької області визначено за Хортицьким районним суду міста Запоріжжя.

Ухвалою судді від 25 березня 2025 року в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

16 квітня 2025 року представник позивача надав заяву про заміну сторони її правонаступником, в якій просить замінити сторону позивача Департамент соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради на Департамент соціальної політики Луцької міської ради на підставі рішення Луцької міської ради від 18.12.2024 року №66/64 «Про внесення змін до рішення міської ради від 28.04.2021 року №10/69 "Про затвердження структури Документ сформований в системі «Електронний суд» 16.04.2025 2 виконавчих органів міської ради, загальної чисельності апарату міської ради та її виконавчих органів» .

Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України; надано час для подання відзиву та заперечень.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов просив задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи,шляхом публікації оголошення на сайті Судової влади, в судове засідання не з`явилася, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надала, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст.281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на обліку в Департаменті соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради перебувала на обліку відповідач ОСОБА_1 зі своїм сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка отримувала в Департаменті щомісячну адресну допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам.

08.09.2023 року Департаментом соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради сформовано довідку №764- від 08.09.2023 про взяття на облік відповідача ОСОБА_1 та довідку №764- від 08.09.2023 про взяття на облік сина відповідачки ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщених осіб.

На підставі поданої відповідачкою ОСОБА_1 заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 08.09.2023 року Департаментом була призначена допомога в розмірі 5000 грн. щомісячно, з яких 2000 грн. відповідачу та 3000 грн. сину.

На виконання вимог п.п.22-24 Порядку №332, Мінфіном 22.03.2024 року проведено верифікацію, шляхом перевірки інформації в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, та виявлено невідповідність за кодом 430 «За даними Адміністрації Державної прикордонної служби України отримувач або уповноважена особа перебувала за кордоном більше ніж 30 календарних днів підряд чи більше як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги», а саме перетинання кордону відповідачем ОСОБА_1 29 грудня 2023 року, при чому дати в`їзду на територію України немає, що свідчить про її перебування за кордоном більше 30 календарних днів підряд. Про виявлені невідповідності спеціалістами Департаменту складено акт №46 від 10.04.2024 року та з березня 2024 року припинено виплату допомоги та визначено, що за лютий 2024 року ОСОБА_1 не мала права на допомогу відповідно до норм чинного законодавства України.

Управлінням були скеровані повідомлення від 19.04.2024 року №11.2-8.6/4460/2024 та від 02.08.2024 року №11.2-8.6/8552/2024 з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти, однак станом на момент подання позовної зави, надміру виплачена допомога в розмірі 5000 грн. відповідачем повернута не була.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначені Законом України від 20.10.2014 №1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі Закон №1706-VII).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону №1706-VII передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону (частина 1 статті 4 Закону №1706-VII).

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 (далі - Порядок №509).

Відповідно до пункту 1 Порядку №509 довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п.4 ч.1ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа виїхала на постійне місце проживання за кордон.

Призначення допомоги здійснюється відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 (далі - Порядок).

За змістом п. 5 Порядку №332, допомога призначається внутрішньо переміщеним особам , які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.

Відповідно до п.3 Порядку (в редакції, яка діяла на момент призначення і виплати допомоги) з 1 серпня 2023 допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.

Відповідно до п.6. Порядку №332 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису).

Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо його повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне місце проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин.

Згідно пункту 29 Порядку №332 у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.

Пунктом 1 ч.1 ст. 1215 ЦК України, встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, за змістом зазначеної норми щомісячна адресна допомога не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача.

Аналіз положень ст. 1215 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою щомісячна адресна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум щомісячної адресної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 5000,00 гривень.

Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем: 3028,00 гривень судового збору, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 1212, 1213, 1214 ЦК України, ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 «Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», ст.ст. 4, 10, 76, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 281-282, 283-289, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (43025, м.Луцьк, просп.Волі, 4а, ):

надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.02.2024 року по 29.02.2024 року в розмірі 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень 00 коп.);

судовий збір у розмірі 3028,00 гривень (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Суддя: Д.С.Бредун