ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/8510/21 Номер провадження 22-ц/814/342/25Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Одринська Т.В. Панченко О.О., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Європартнер Фінанс" на рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 червня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача ТОВ "Європартнер Фінанс" про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії.

В позовній заяві посилався на те, що 27 грудня 2006 року між ним та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір №6/4/33/2006/840-К/1, відповідно до якого банк надав йому у тимчасове користування на умовах забезпеченості 31500,00 доларів США на строк до 26 грудня 2023 року зі сплатою 10% річних.

Його зобов`язання за даним договором забезпечено договором іпотеки №6/4/33/2006/980-І/2, згідно якого він передав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

19 травня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Європартнер Фінанс» укладено договір №GL3N217258 про відступлення прав вимоги, за яким банк відступив новому кредитору ТОВ «Європартнер Фінанс» права вимоги до Боржників за основаними договорами. Таким чином ТОВ «Європартнер Фінанс» є правонаступником ПАТ КБ «Надра».

13 квітня 2021 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті».

Відповідно до вказаного Закону позивач отримав право на проведення реструктуризації кредиту в іноземній валюті.

Позивач направив заяву на реструктуризацію поштовим зв`язком 22.07.2021 року. Заява отримана відповідачем 26.07.2021, яке є днем реструктуризації згідно вимог закону.

У відповідь на заяву відповідач погодив реструктуризацію, надіславши новий графік платежів. При цьому повідомив, що загальна сума заборгованості становить 316767,66 грн.

ТОВ «Європартнер Фінанс» неправильно обчислив наявні зобов`язання (суму кредиту, що вважається непогашеною за результатами проведення реструктуризації).

Тому позивач просив суд визнати порушеними права ОСОБА_1 як споживача та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №6/4/33/2006/840-К/1 від 27 грудня 2006 року в порядку, встановленому пунктом 10 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» №1734 VІІІ від 15 листопада 2016 року.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10 червня 2024 року позов ОСОБА_1 до ТзОВ «Європартнер Фінанс» про захист прав споживача та зобов`язання винити певні дії було задоволено.

Зобов`язано ТзОВ «Європартнер Фінанс» провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 зв кредитним договором №6/4/33/2006840-К/1 від 27 грудня 2006 року в порядку, встановленому пунктом 10 розділу IV «Прикінцеві положення» Закону України «Про споживче кредитування» №1734 VIII від 15 листопада 2016 року.

З вказаним рішенням суду не погодилось ТзОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» та подали апеляційну скаргу. в якій прохають скасувати рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 червня 2024 року та ухвалити нове рішення. Яким відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи свою позицію скаржник посилається на те, що суд першої інстанції неповно і не всебічно з`ясував обставини справи внаслідок чого неправильно застосував норми матеріального права, а відповідно безпідставно задовольнив позов ОСОБА_1 до ТОВ «Європартнер Фінанс» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії.

Акцентує увагу, що ТзОВ «Європартнер Фінанс» було виконано всі умови проведення реструктуризації, які передбачено розділом IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1734-VIII».

Стверджує, що з аналізу положень Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1734-VIII» вбачається. Що заборгованість до 01.01.2014 не є предметом реструктуризації. Оскільки підлягає реструктуризації саме заборгованість за тілом кредиту та відсотками після 01.01.2014 року.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Полтавського апеляційного суду не надходив.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи сторони та інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на проведення реструктуризації його заборгованості згідно вимог п. 10 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», оскільки не застосовано не застосовано порядок, який визначений даним пунктом.

Крім того кредитор ТОВ «Європартнер Фінанс» не має всієї інформації про історію здійснення ОСОБА_1 платежів, у тому числі інформації про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформації про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, та він не здійснив протягом 60 днів з дня проведення реструктуризації передбачені підпунктом 9 цього пункту обчислення та/або обчислення наявної станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості (окремо за кожним видом грошового зобов`язання та окремо за простроченими платежами, строк сплати яких відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але які кредитор вимагав повернути достроково у зв`язку з простроченням позичальником платежів). Крім того з наданої інформації відповідачем, вбачається, що розмір невиконаного грошового зобов`язання позивача становить 314879,25 грн. (а.с. 96), плата за відступлення права вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 становить 41071,27 грн., тобто сукупна сума усіх передбачених договором грошових зобов`язань, право вимоги за яким відступлено, перевищує розмір плати, сплаченої поточним кредитором за відступлення такого права вимоги.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про споживче кредитування», передбачено, що метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.

Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Згідно статті 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

23 квітня 2021 року набув чинності Закон України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» і розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7, яким передбачено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2006 року позивачем ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір №6/4/33/2006/840-К/1, відповідно до умов якого позивач отримав кредит в розмірі 31500 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10% річних, з кінцевим терміном повернення 26 грудня 2023 року (а.с. 10-12).

Відповідно до п.1.2 кредитного договору цільове використання кредиту - проведення розрахунків по договору купівлі-продажу квартири №1576 від 27.12.2006 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 2.1 в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальником укладає з банком договір іпотеки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Також 27 грудня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №6/4/33/2006/980-І/2 (а.с. 13-16).

19 травня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Європартнер Фінанс» укладено договір №GL3N217258 про відступлення прав вимоги, за яким право грошової вимоги за кредитним договором №6/4/33/2006/840-К/1 укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Європартнер Фінанс» (а.с. 17-21).

Враховуючі зміни. Які були внесені в Закон України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» і розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», позивачем 10 червня 2021 року на адресу відповідача було направлено вимогу про надання не пізніше 14 днів з моменту отримання вимоги інформації про історію здійснення платежів, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 01 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання за договором, а також належним чином завірену відповідачем копію документа, яким визначено розмір плати, що сплачена за відступлення права вимоги за Кредитним договором (а.с. 24-25), крім того позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про здійснення розрахунку фінансових зобов`язань за кредитним договором (а.с. 22-23).

22 липня 2021 року ОСОБА_1 направив на адресу відповідача заяву про проведення реструктуризації у відповідності розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», в якій він просив провести реструктуризацію кредитних зобов`язань за кредитним договором №6/4/33/2006/840-К/1 від 27.12.2006, укладеним ним з ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «Європартнер Фінанс», на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року.

Листом від 18.08.2021 ТОВ «Європартнер Фінанс» повідомив позивачу, що станом на 22.07.2021 сукупний розмір заборгованості за кредитним договором становить 316767,66 грн. До вказаного листа надав графік погашення заборгованості, розрахований за період з 22.07.2021 по 01.07.2031 (а.с.30-32).

06 вересня 2021 року позивач направив відповідачу вимогу відповідно до п. 16 Закону надати йому інформацію про всю історію здійснення платежів та копію документа, яким визначено розмір плати, що сплачена за відступлення прав вимоги (а.с.34-35).

Також просив здійснити розрахунок фінансових зобов`язань, що підлягають реструктуризації за кредитним договором №6/4/33/2006/840-К/1 від 27.12.2006, відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» а саме пунктів 8, 9, 10 та надати інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації з відповідними обчисленнями.

Листом від 06.10.2021 відповідач повідомив позивачу, що за інформацією, наданою Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №6/4/33/2006/840-К/1 від 27 грудня 2006 року становить: заборгованість за основним боргом 25082,16 доларів США; прострочена заборгованість за основним боргом 0,00 доларів США; заборгованість за нарахованими відсотками - 213,78 доларів США; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 доларів США.

Повідомлено, що за право вимоги за договором з позивачем ТОВ «Європартнер Фінанс» сплачено 42071,27 грн.

До листа також надано графік платежів ОСОБА_1 за результатами проведеної реструктуризації за період з 26.07.2021 по 25.07. 2031 (а.с.93-99).

Згідно п. 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» підставою проведення реструктуризації є саме відсутність простроченої заборгованості станом на 01 січня 2014 року, непогашеної на дату проведення реструктуризації.

Відсутність заборгованості станом 01 січня 2014 року, непогашеної на дату проведення реструктуризації не заперечувалась відповідачем, який у своїх листах посилався на інформацію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно з якою за кредитним договором №6/4/33/2006/840-К/1 від 27 грудня 2006 року прострочена заборгованість за основним боргом 0,00 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 доларів США, тому дана обставина не підлягала доказуванню.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що кредитор ТОВ «Європартнер Фінанс» не має всієї інформації про історію здійснення ОСОБА_1 платежів, у тому числі інформації про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформації про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, та він не здійснив протягом 60 днів з дня проведення реструктуризації передбачені підпунктом 9 цього пункту обчислення та/або обчислення наявної станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості (окремо за кожним видом грошового зобов`язання та окремо за простроченими платежами, строк сплати яких відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але які кредитор вимагав повернути достроково у зв`язку з простроченням позичальником платежів).

Розмір невиконаного грошового зобов`язання позивача становить 314879,25 грн. (а.с. 96), плата за відступлення права вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 становить 41071,27 грн., тобто сукупна сума усіх передбачених договором грошових зобов`язань, право вимоги за яким відступлено, перевищує розмір плати, сплаченої поточним кредитором за відступлення такого права вимоги.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, фактично зводяться до заперечень висновків районного суду, переоцінки доказів та довільного трактування норм права на власну користь, оскільки судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач має право на проведення реструктуризації його заборгованості на підставі п.10 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», оскільки безпідставно не було застосоване даний порядок. Який визначений в п.10 вище зазначеного закону.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Європартнер Фінанс" залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 05 травня 2025 року.

Головуючий суддя : __________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ Т.В. Одринська _________________ О.О. Панченко