Справа № 526/243/25
Провадження № 4-с/526/2/2025

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 рокуГадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

адвоката Хоруженка С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч скаргу КП «Гадяч-житло» на дії/бездіяльність державного виконавця Гадяцького відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Булах Аліни Анатоліївни, заінтересована особа ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ,

представника КП «Гадяч-житло» Узнадзева В.В.

в с т а н о в и в:

31 січня 2025 року начальник КП «Гадяч-житло» Узнадзев В.В. звернувся до суду зі скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця Гадяцького відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Булах Аліни Анатоліївни, в якій просив суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Гадяцького відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Булах Аліни Анатоліївни про не розгляд заяви про закінчення виконавчого провадження №75481548 та скасування вжитих заходів в межах виконавчого провадження (скасування арештів), визнати неправомірними дії державного виконавця Булах А. А. при винесенні постанови про зупинення виконавчого провадження №75481548 на підставі ч.1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язати державного виконавця в провадженні якого знаходиться виконавче провадження №75481548 розглянути заяву про закінчення виконавчого провадження від 17.01.2025 та скасувати всі обмеження щодо боржника, зобов`язати державного виконавця в провадженні якого знаходиться виконавче провадження №75481548 скасувати постанову про зупинення виконавчого провадження від 29.01.2025.

Начальник КП «Гадяч-житло» Узнадзев В.В. в судовому засіданні заяву підтримав суду пояснив, що підприємство відноситься до об`єктів критичної інфраструктури, тому тривалий арешт на рахунки підприємства не дає можливості розрахуватися з іншими підприємствами. Верховним Судом скасовано ухвалу Полтавського апеляційного суду у даному кримінальному провадженні, якою з них стягнуті кошти на користь потерпілих, тому зупинення виконавчого провадження не відповідає вимогам закону, оскільки виконавче провадження має бути закритим та скасовано всі обмеження щодо КП «Гадяч житло».

Представник Гадяцького відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Булах А.А. у першому судовому засіданні пояснила суду, що Верховним Судом скасовано ухвалу Полтавського апеляційного суду від 07.05.2024 року, виконавчий лист був виданий на підставі вироку Гадяцького районного суду, який в повному обсязі не виконаний. ЗУ «Про виконавче провадження» не регулює подібні випадки, проте виконавче провадження не може бути закінчено щодо рішення, яке було скасовано не остаточно і в цій частині продовжується його виконання. Через цю прогалину в законодавстві нею прийнято рішення про зупинення виконавчого провадження. В разі скасування даної постанови, вона продовжить вчиняти виконавчі дії тієї частини вироку, яка не скасована.

Заінтересована особа ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 в судове за сідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином,про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток вайбер на номер її мобільного телефону, зазначеного у скарзі.

Судом встановлено, що вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 06 червня 2023 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Цивільний позов ОСОБА_1 до КП «Гадяч-житло», ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалено стягнути з КП «Гадяч-житло» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 66 850 гривень - вартість пошкодженого автомобіля, 4200 гривень - витрати на проведення експертизи, 38 500 гривень - витрати на правову допомогу, 500 000 гривень - відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів у провадженні, скасовано арешт на майно.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 07 травня 2024 року вирок суду першої інстанції змінено в частині призначеного покарання та цивільного позову. Постановлено вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 цього Кодексу звільнено його від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.

Цивільний позов у частині стягнення матеріальних збитків змінено, постановлено стягнути з КП «Гадяч-житло» на користь ОСОБА_1 82 531, 38 гривень матеріальної шкоди. В решті вирок залишено без зміни.

Таким чином, внаслідок порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху, що спричинили ДТП з тяжкими наслідками з КП «Гадяч-житло» на користь потерпілої ОСОБА_1 стягнуто загалом 692 081, 38 грн.

08 липня 2024 року постановою старшого державного виконавця Гадяцького відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Булах А.А. відкрито виконавче провадження №75481548 за виконавчим листом № 526/2352/21 виданого 26.06.2024 Гадяцьким районним судом про стягнення з КП «Гадяч-житло» на користь ОСОБА_1 692 081, 38 грн.

Постановами старшого державного виконавця Гадяцького відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Булах А.А. від 22.07.2024 було накладено арешт на грошові кошти та майно КП «Гадяч-житло».

Ухвалою Гадяцького районного суду від 25.07.2024 КП «Гадяч-житло» за його заявою було відстрочено виконання вироку Гадяцького районного суду від 06.06.2023 та ухвали Полтавського апеляційного суду від 07.05.2024 до 01.10.2024.

На підставі цієї ухвали суду державним виконавцем Булах А.А. 14.08.2024 винесено постанову про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №75481548 до 01.10.2024.

За постановою державного виконавця Булах А.А. від 02.10.2024 було поновлено виконавче провадження №75481548 за виконавчим листом № 526/2352/21 виданого 26.06.2024 Гадяцьким районним судом про стягнення з КП «Гадяч-житло» на користь ОСОБА_1 692 081, 38 грн.

Постановою Верховного Суду від 16.01.2025 у справі №526/2352/21 ухвалу Полтавського апеляційного суду від 07.05.2024 скасовано частково, а саме у частині щодо обраного покарання ОСОБА_3 , у частині щодо збільшення розміру відшкодування КП «Гадяч-житло» матеріальної шкоди та у частині стягнення з КП «Гадяч-житло» процесуальних витрат, призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

17.01.2025 КП «Гадяч-житло» було подано до Гадяцького відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про скасування вжитих виконавцем заходів, здійснених в межах виконавчого провадження №75481548, а також про винесення постанови про закінчення вказаного виконавчого провадження на підставі ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ.

29.01.2025 старшим державним виконавцем Гадяцького відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Булах А.А. на підставі Постанови Верховного Суду від 16.01.2025 у справі №526/2352/21 було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження №75481548 в зв`язку з частковим скасуванням рішення за ч.1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження».

КП «Гадяч-житло» було подано скаргу до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на дії Гадяцького відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, однак на вказану скаргу надійшли не зрозумілі нікому відповіді і скарга по суті залишилась не розглянутою.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

Підстави, порядок звернення та розгляду цивільного позову в кримінальному процесі передбачені статтею 128 КПК України, зокрема, відповідно до частин четвертої та п`ятої цієї статті форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Тобто інститут цивільного позову у кримінальному провадженні є суміжним з позовним провадженням, врегульованим ЦПК України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2946цс16.

Тому скарги на дії/бездіяльність державного виконавця під час виконання виконавчого листа виданого на підставі вироку суду повинні розглядатись за правилами цивільного судочинства.

За змістом ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною права на суд та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання рішення залишилося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст. 6 Конвенції.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Згідно приписів п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у раз і скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Наведена норма регулює питання закінчення виконавчого провадження у разі скасування або визнання нечинним рішення на підставі якого виданий виконавчий документу повному обсязі.

Слід зазначити, що ЗУ «Про виконавче провадження» не регулює дій державного виконавця уразі часткового скасування рішення і направлення справи на новий розгляд.

В даному випадку касаційна скарга представника цивільного відповідача КП «Гадяч-житло» Узнадзева В.В. у справі № 526/2352/21 задоволена частково лише в межах збільшення розміру відшкодування матеріальної шкоди та процесуальних витрат, пов`язаних з витратами на правову допомогу та проведення експертизи, справу передано на новий розгляд до апеляційної інстанції.

В частині відшкодування моральної шкоди вирок Гадяцького районного суду від 06 червня 2023 року залишено без змін і підлягає безумовному виконанню.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 09.07.2019 року у справі №910/15888/17 зазначено, що відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження щодо рішення, яке було скасовано не остаточно, адже в іншій частині воно підлягає виконанню.

У цій же постанові Верховний Суд зауважив, що виконавцю не надано повноважень до закінчення виконавчого провадження у частині, яка підлягає виконанню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, в даному випадку вирок Гадяцького районного суду від 06.06.2023, скасовано лише частково, і залишилась не скасованою його інша частина, яка є підставою для виконання, то виконавче провадження підлягає виконанню щодо цієї частини.

Оскільки постановою Верховного Суду від 16.01.2025 у справі №526/2352/21 ухвалу Полтавського апеляційного суду від 07.05.2024 скасовано лише частково та призначено новий розгляд справи у суді апеляційної інстанції, тому суд вважає, що державним виконавцем було правомірно винесено постанову про зупинення виконавчого провадження №75481548 за виконавчим листом №526/2352/21, виданим 26.06.2024 Гадяцьким районним судом про стягнення з КП «Гадяч-житло» на користь ОСОБА_1 692 081, 38 грн, на підставі ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки наявна в законодавстві прогалина позбавляє можливості вірно вчинити виконавчі дії. Тому в даному випадку є правомірним очікування державного виконавця прийняття остаточного рішення у справі.

Оскільки заява КП «Гадяч житло» була розглянута ДВС у встановленому законом порядку, суд не вбачає підстав для задоволення скарги в частині її повторного розгляду через незадоволення прийнятим рішенням КП «Гадяч житло».

Як вже аргументовано вище, суд також не вбачає підстав для скасування постанови державного виконавця про зупинення виконавчого провадження, адже в даному випадку правомірні очікування відповідають принципу правової визначеності.

Реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки, про що безпосередньо вказано в постанові Верховного Суду від 16 січня 2025 року.

Обов`язковою умовою, за наявності якої певне сподівання (вимога) особи набуває ознак легітимного очікування є те, що таке очікування (вимога) має належне правове підґрунтя, тобто наявне достатнє джерело для відповідного очікування (вимоги) (Постанова Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі №580/1300/22 (адміністративне провадження № К/990/25849/22).

В свою чергу принцип правової визначеності: це ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що скарга КП «Гадяч-житло» на дії/бездіяльність державного виконавця Гадяцького відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Булах Аліни Анатоліївни, заінтересована особа ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.447, 451 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

скаргу КП «Гадяч-житло» на дії/бездіяльність державного виконавця Гадяцького відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Булах Аліни Анатоліївни, заінтересована особа ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Головуюча: Л. В. Максименко