Справа № 484/37/20
Провадження № 4-с/484/5/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко К.А.,

представника особи, яка подала скаргу, (боржника) ОСОБА_1 адвоката Порхуна В.М.,

представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Кізік А.М.,

начальника Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крецу Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крецу Б.М., -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Порхун В.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , через систему Електронний суд звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність начальника Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крецу Б.М. щодо нескасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Скарга мотивована тим, що на виконанні Первомайського відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 65253065 з примусового виконання виконавчого листа № 2/484/421/20 (справа № 484/37/20), виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.04.2021 року, яким визначено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні з синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоп`ятниці з 16 до 20 години та щосуботи з 10 до 20 години, та надано право на побачення з дітьми у день їх народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також у святкові дні: 01 січня, 01 травня, 28 червня, 14 жовтня з 10 до 14 години за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 ; а також зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми. Постановою головного державного виконавця Первомайського відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горбулінської Л.О. від 09.07.2021 року у виконавчому провадженні № 65253065 встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами. Крім того, постановою державного виконавця Горбулінської Л.О. накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 , а також на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.07.2021 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту. В подальшому 01.07.2022 року державним виконавцем Горбулінською Л.О. на підставі п.4 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі здійсненням стягувачем ОСОБА_2 перешкод у проведенні виконавчих дій у виконавчому провадженні № 65253065 прийнято постанову, якою виконавчий лист № 2/484/421/20, виданий Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.04.2021 року, повернутий стягувачу. 16.11.2022 року державним виконавцем Горбулінською Л.О. винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника. Крім того, ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.03.2023 року скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту. Тобто після повернення виконавчого листа стягувачу скасовано всі заходи забезпечення примусового виконання рішення, крім тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. ОСОБА_1 продовжує добровільно виконувати покладені на неї зобов`язання. 25.02.2025 року ОСОБА_1 звернулася до начальника відділу ДВС Крецу Б.М. із заявою про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, на яку 16.04.2025 року отримала відповідь про те, що оскільки виконавче провадження завершено згідно постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, то норма ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» щодо припинення застосованих заходів примусового виконання рішення не застосовується. У скарзі також зазначено, що діюче тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами перешкоджає ОСОБА_1 повноцінно працювати та отримувати дохід. За таких обставин просив визнати неправомірною бездіяльність начальника Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крецу Б.М. щодо нескасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та зобов`язати начальника Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крецу Б.М. або державного виконавця скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, встановлене постановою головного державного виконавця Первомайського відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горбулінської Л.О. від 09.07.2021 року у виконавчому провадженні № 65253065.

Ухвалою суду від 29.04.2025 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крецу Б.М., розгляд скарги призначено на 08 травня 2025 року, 13:00 годину.

07.05.2025 року від начальника Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крецу Б.М. надійшов відзив на скаргу разом з доказами направлення іншим учасникам справи, в якому він просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що в рамках виконавчого провадження № 65253065 у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду державним виконавцем здійснені заходи примусового виконання такого рішення суду, зокрема, винесено постанови про арешт коштів боржника та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; ухвалою суду за поданням державного виконавця встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту. 01.07.2022 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п.4 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки виконавче провадження завершено у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу, припинення застосованих заходів примусового виконання рішення в даному випадку не застосовується. Крім того, зазначив, що припинення обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспорту відбулося за рішенням суду, а не виконавця. Також не надано підтвердження, що діюче тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами перешкоджає ОСОБА_1 повноцінно працювати та отримувати дохід.

08.05.2025 року від представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Кізік А.М. надійшли пояснення у справі разом з доказами направлення іншим учасникам справи, в яких вона просила відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на ті ж обставини, що й начальник відділу ДВС Крецу Б.М. у відзиві, крім того, зазначила, що ОСОБА_1 перешкоджає виконанню рішення суду, що підтверджується актами державного виконавця. Також ОСОБА_1 притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 382 КК України. У зв`язку з невиконанням рішення суду на боржника ОСОБА_1 було накладено вищезазначені обмеження. Зазначила, що постанова про повернення виконавчого листа стягувачу винесена виконавцем у відсутність стягувача, не зважаючи на його прохання відкласти проведення виконавчих дій через неможливість бути присутнім під час здійснення таких дій. Вказала, що виконавче провадження № 65253065 не було закінчене, а виконавчий лист повернуто за приписами ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), на яку не розповсюджуються наслідки закінчення виконавчого провадження, передбачені приписами ст. 40 Закону.

В судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу (боржника) ОСОБА_5 підтримав вимоги скарги, просив їх задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_2 ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, просила відмовити в її задоволенні.

Начальник відділу ДВС Крецу Б.М. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, зазначивши при цьому, що ОСОБА_1 досі перебуває в реєстрі боржників, наразі виконавче провадження не закінчене, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - до 01.07.2025 року.

Дослідивши скаргу, додані до неї документи, позиції представників сторін виконавчого провадження та начальника відділу ДВС, викладені у заявах по суті скарги, заслухавши представників, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого у статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що на виконанні Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 65253065 з примусового виконання виконавчого листа № 2/484/421/20 (справа № 484/37/20), виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.04.2021 року, яким визначено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні з синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоп`ятниці з 16 до 20 години та щосуботи з 10 до 20 години, та надано право на побачення з дітьми у день їх народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також у святкові дні: 01 січня, 01 травня, 28 червня, 14 жовтня з 10 до 14 години за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 ; а також зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми.

В наданому виконавчому провадженні у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду постановою державного виконавця Горбулінської Л.О. накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 , а також на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.07.2021 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту.

Постановою головного державного виконавця Первомайського відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горбулінської Л.О. від 09.07.2021 року у виконавчому провадженні № 65253065 встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

01.07.2022 року державним виконавцем Горбулінською Л.О. на підставі п.4 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі здійсненням стягувачем ОСОБА_2 перешкод у проведенні виконавчих дій у виконавчому провадженні № 65253065 прийнято постанову, якою виконавчий лист № 2/484/421/20, виданий Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.04.2021 року, повернутий стягувачу.

16.11.2022 року державним виконавцем Горбулінською Л.О. винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника.

Крім того, ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.03.2023 року скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч.4 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Відповідно до ч.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наслідки закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч.4 ст. 40 Закону у разі, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з абз.3 п.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, у разі, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що такий виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, виконавець, керуючись частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», виносить постанову про скасування заходів примусового виконання, здійснених під час виконання такого виконавчого документа, без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що виконавче провадження № 65253065 не закінчене, а виконавчий документ повернутий стягувачу, строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання не сплив. Оскільки виконавчий лист повернуто стягувачу відповідно до п.4 ч.1 ст. 37 Закону, наслідки закінчення виконавчого провадження, передбачені ст. 40 Закону, в даному випадку не застосовуються.

Обставини, за яких тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами не може бути застосовано, відповідно до ч.10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», судом не встановлені.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що державний виконавець, не скасувавши тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, діяв в межах повноважень державного виконавця, отже відсутні законні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 450, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крецу Б.М. щодо нескасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 08 травня 2025 року.

СУДДЯ: