РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/496/25

29 квітня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 30.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір № 9092548.

Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «МІЛОАН» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Сума (загальний розмір) кредиту становить 20000,00 грн. Проценти за користування кредитом: 7500.00 грн, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок.

Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

ТОВ «МІЛОАН» виконало свої зобов`язання, перерахувавши суму кредиту відповідачу. ОСОБА_1 не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов`язання.

25.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» був укладений договір факторингу № 25-07/2024, згідно умов якого ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників «МІЛОАН», в тому числі і до відповідача.

Станом на день формування позовної заяви відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 28200,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 20000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6000,00 грн; заборгованість за комісіями 2200,00 грн.

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» просило стягнути з ОСОБА_1 суму наявної заборгованості.

Відзив на позовну заяву від відповідача не поступив.

Стислий виклад позиції сторін:

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача підтримує повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором в сумі 28200,00 грн, та стягнути сплачені судові витрати по справі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, СМС-повідомленням, шляхом надіслання судового виклику у вигляді електронного документа на його електронну адресу, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.03.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті

Фактичні обставини справи, встановлені судом:

Судом встановлено, що 30.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 9092548. Даний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця (а.с. 26-30, 45-46, 48).

Відповідно до умов кредитного договору (п. 1.1) ТОВ «МІЛОАН» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Сума (загальний розмір) кредиту становить 20000,00 грн (п. 1.2 договору). Кредит надається строком на 30 днів з 30.01.2022 (строк кредитування) (п. 1.3 договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 01.03.2022 (п. 1.4 договору). Комісія за надання кредиту: 2200,00 грн, яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 договору). Проценти за користування кредитом: 7500.00 грн, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 договору). Загальні витрати позичальника за кредитом складають 9700,00 грн в грошовому виразі, та 12184,00 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 29700,00 грн (п. 1.5 договору). Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок.

Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН» підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ідентифікований ТОВ «МІЛОАН», та якому 30.01.2022 надано одноразовий ідентифікатор R38679 (а.с. 54).

В матеріалах справи містяться Правила надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» (а.с. 49-53).

ТОВ «МІЛОАН» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши ОСОБА_1 кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. На підтвердження цього ТОВ «Факторинг Партнерс» надало квитанцію про перерахування кредитних коштів через систему платежів LiqPay, згідно якої ТОВ «МІЛОАН» 30.01.2022 перерахувало кошти на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_2 в сумі 20000,00 грн згідно договору 9092548, ID платежу (а.с. 55).

ОСОБА_1 у повному обсязі взяті на себе договірні зобов`язання не виконав. Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «МІЛОАН», заборгованість за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги становила 28200,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 20000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6000,00 грн; заборгованість за комісіями 2200,00 грн (а.с. 7).

25.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 25-07/2024, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набувало права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників до цього договору (а.с. 9-19, 22).

Згідно Реєстру боржників до договору факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» отримало право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 9092548 від 30.01.2022. Загальна сума заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором становить 28200,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 20000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6000,00 грн; заборгованість за комісіями 2200,00 грн (а.с. 23-25, 31).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 9092548 від 30.01.2022 станом на 21.02.2025 складає 28200,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 20000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6000,00 грн; заборгованість за комісіями 2200,00 грн (а.с. 8).

Мотиви, з яких виходить суд та застовані норми права:

Щодо укладення кредитного договору.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підтвердження законності та обґрунтованості позовних вимог ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» надало суду копію договору про споживчий кредит № 9092548 від 30.01.2022, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , і підписаного відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) R38679; копію паспорта споживчого кредиту № 9092548; квитанцію про перерахування суми кредиту № від 30.01.2022 за допомогою системи LIQPAY; розрахунок заборгованості та копію договору факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024, тощо.

Відповідач ОСОБА_1 не оспорив у встановленому законом порядку укладення ним вказаного кредитного договору, а також не надав суду належних і допустимих доказів виконання ним зобов`язань за даним кредитним договором у повному обсязі.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованості за кредитним договором № 9092548 від 30.01.2022.

Щодо переходу прав вимоги за кредитним договором.

25.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу № 25-27/2024, згідно якого первісний кредитор зобов`язується передати новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі боржників, в тому числі і за договором про споживчий кредит № 9092548 від 30.01.2022, а новий кредитор зобов`язується їх прийняти. Вказане підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників та реєстром боржників.

Пунктом 6.1.3 зазначеного Договору факторингу визначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників для друку згідно додатку № 4, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників для друку підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Акт приймання-передачі Реєстру Боржників для друку до договору факторингу № 25-07/2024 підписано представниками сторін договору 26.07.2024 та скріплено печатками Товариств.

Тобто даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним.

До договору факторингу № 25-27/2024 від 25.07.2024 додано Реєстр боржників для друку від 26.07.2025 (додаток № 3), згідно якого вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» відступає ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги заборгованостей до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 9092548 від 30.01.2022 у сумі 28200,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 20000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6000,00 грн; заборгованість за комісіями 2200,00 грн.

Договір факторингу та реєстр боржників містять чітку інформацію щодо боржника, номеру та дати кредитного договору, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , та суми заборгованості. Договір та акт приймання-передачі реєстру боржників містять підписи та печатки сторін, тому є належними та допустимими доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладені вимоги закону та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № 9092548 від 30.01.2022.

Щодо визначення розміру заборгованості за кредитним договором.

Згідно розрахунку суми заборгованості, наданого позивачем, вбачається що відповідач заборгованість за договором позики не погашав, внаслідок чого станом на 21.02.2025 у нього утворилась заборгованість у розмірі 28200,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 20000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (25.07.2024) 6000,00 грн; заборгованість за комісіями 2200,00 грн.

Оскільки фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти на час звернення до суду не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту в сумі 20000,00 грн.

Щодо нарахування відсотків за користування позикою суд зазначає, що відповідно до положень ст.ст. 1048, 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15.03.2023 по справі № 300/438/18.

Відповідно до укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит № 9092548 від 30.01.2022, ТОВ «МІЛОАН» надало ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах - Сума (загальний розмір) кредиту становить 20000,00 грн (п. 1.2 договору). Кредит надається строком на 30 днів з 30.01.2022 (строк кредитування) (п. 1.3 договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 01.03.2022. Комісія за надання кредиту: 2200,00 грн, яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.2 договору). Проценти за користування кредитом: 7500.00 грн, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 договору). Загальні витрати позичальника за кредитом складають 9700,00 грн в грошовому виразі, та 12,184.00 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 29700,00 грн (п. 1.5 договору). Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок.

Відтак, ТОВ «МІЛОАН» мало право на нарахування процентів за 30 днів користування кредитом, з 30.01.2022 по 01.03.2022.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, ТОВ «МІЛОАН» нараховувало проценти за користування кредитом з 30.01.2022 по 28.02.2024, тобто в межах строку кредитування, що відповідає вимогам ст.ст. 1048, 1054 ЦК України. Тому нарахований первісним кредитором розмір процентів за користування кредитом в сумі 6000,00 грн, є правомірним та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Після отримання права вимоги позивачем не здійснювалось жодних нарахувань за кредитним договором.

Щодо вирішення вимоги про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 2200,00 грн, яка визначена умовами кредитного договору, і є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику, суд покликається на таке.

Умовами кредитного договору передбачено, що комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 11% від суми кредиту та дорівнює 2200,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Як встановлено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09.12.2019 в справі №524/5152/15.

За таких обставин, умови кредитного договору щодо встановлення плати за послуги з надання кредиту і відповідно сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 2200,00 грн є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати ОСОБА_1 боржником за цим платежем, що свідчить про безпідставність заявлених в цій частині вимог які не підлягають задоволенню.

Виходячи із сукупної вартості кредиту, ТОВ «МІЛОАН» мало право на одержання від ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в розмірі 26000,00 грн, з яких: 20000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 6000,00 грн сума заборгованості за нарахованими процентами. Відповідно, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягала стягненню заборгованість за кредитним договором № 9092548 від 30.01.2022 в розмірі 26000,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даної позовної заяви, позивачем згідно вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн згідно платіжної інструкції № від 24.02.2025 (а.с. 6).

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Факторинг Партнерс» (26000,00 грн, що становить 92,20% від ціни позову 28200,00 грн). Тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2233,45 грн (92,20% сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн).

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим у ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до вказаної норми закону під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивачем поставлено питання про стягнення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» витрат на правничу допомогу у розмірі 9000 грн, разом з позовною заявою подано копії наступних документів: договір про надання правової допомоги № 02-09/2024-5 від 02.09.2024, укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та ФОП ОСОБА_2 ; тарифи на послуги ФОП ОСОБА_2 , в яких зазначені види послуг та їх вартість; заявка на отримання юридичної допомоги № 39 від 01.01.2025 на суму 9000 грн; витяг з акту № 5 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025, в якому міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема: вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовка аналітичної довідки щодо судової практики (варість 1 години 3000 грн) 3000 грн (за 1 годину), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (варість 1 години 3000 грн) 6000 грн (за 2 години); платіжна інструкція кредитового переказу № від 14.02.2025 про перерахунок ТОВ «Факторинг Партнерс» коштів ФОП ОСОБА_2 за надання правової допомоги згідно договору № 02-09/2024-5 від 02.09.2024 (а.с. 37-44).

При цьому суд зазначає, що складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовує свої заперечення, справа розглядалась у спрощеному провадженні, тобто, надання правничої допомоги ТОВ «Факторинг Партнерс» ФОП ОСОБА_2 в даній справі фактично зводилося до складання позовної заяви.

Таким чином, з урахуванням фактично виконаної адвокатом позивача роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи.

Висновки суду:

Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають частковому задоволенню, та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит № 9092548 від 30.01.2022 в сумі 26000,00 грн, яка складається із: 20000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 6000,00 грн сума заборгованості за нарахованими процентами. У задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» та комісії за надання кредиту в сумі 2200,00 грн, необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, зокрема: 2233,45 грн судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі ст.ст. 6, 205, 207, 512, 514, 627, 1048, 1050, 1054, 1055, 1077 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст. 1, 8, 12 ЗУ «Про споживче кредитування», керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 77, 81, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 263-265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521) заборгованість за договором про споживчий кредит № 9092548 від 30.01.2022 в сумі 26000,00 грн (двадцять шість тисяч гривень), яка складається із: 20000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 6000,00 грн сума заборгованості за нарахованими процентами.

У задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 2200,00 грн заборгованості за комісіями відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521) 2233,45 грн (дві тисячі двісті двадцять три гривні сорок п`ять копійок) сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521) 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень) понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», , місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521, м. Київ, 03150.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 02.05.2025.

Суддя Міськевич О.Я.