Справа № 159/555/25
Провадження № 2/159/630/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

09 травня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді - Смалюха Р.Я.

за участю:

секретаря судового засідання - Клевецької О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про розподіл понесених позивачем судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Ковальчук Василь Сергійович, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Орган опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської, Орган опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

24.04.2025 Ковельський міськрайонний суд прийняв рішення у цій справі, яким задовольнив позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Орган опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, Орган опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області.

Суд вирішив відібрати у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав, малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передати дитину батькові - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн.

У позовних вимогах представник позивача зазначив, що має намір подати суду докази понесених ним витрати на професійну правничу допомогу у продовж п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Суд призначив судове засідання на 09.05.2025 для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу.

29.04.2025 представник позивача подав суду докази понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу:

- оригінал договору про надання професійної правничої допомоги №Б/Н /2025-К від 21.01.2025, укладений між АО «Статус» та ОСОБА_1 , у п. 2.1 якого адвокатське об`єднання зобов`язується надавати правову допомогу ОСОБА_1 у справі за позовом до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав (консультування, підготовка процесуальних документів, представництво інтересів у суді, тощо). У п. 4.3 зазначено, що гонорар за надання послуг є фіксованим і складає 20000,00 грн, який має бути сплачений упродовж 30 днів з моменту отримання повного тексту судового рішення по суті спору. Також зазначено перелік п та вартість послуг які має надати адвокатське об`єднання: 1 год консультації вартістю 2000,00 грн, підготовка 3-ох адвокатських запитів вартістю 2000,00 грн кожен, підготовка позовної заяви вартістю 6000,00 грн, участь у судових засіданнях (3 години) вартістю 6000,00 грн;

- розрахунок та калькуляцію вартості надання професійної правничої допомоги від 28.04.2025 та акт прийому-передачі виконаних робіт (послуг) за договором про надання професійної правничої допомоги №Б/Н /2025-К від 21.01.2025 у яких зазначений перелік наданих послуг з правової допомоги та їх вартість, аналогічні тим, що зазначені у зазначеному вище договорі.

У судове засідання 09.05.2025 учасники справи не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час, дату і місце проведення судового засідання. Представник позивача, адвокат Ковальчук В.С., подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, просив стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюєвалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши долучені учасниками справи документи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 227/2301/21 містяться правові висновки, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом конкретної справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Крім того суд враховує, що позовна заява від імені позивача подана адвокатом Ковальчуком В.С., який брав участь у всіх судових засідання загальною тривалістю 03.15 год, у матеріалах справи міститься ордер на представництво інтересів позивача адвокатом, виданим АО «Статус» 23.01.2025.

На переконання суду, надані позивачу послуги були необхідними та пов`язані з розглядом спору.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у цій справі в розмірі 20000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не надав заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, а можливості здійснити самостійне зменшення розміру цих витрат у зв`язку з їх неспівмірністю, суд законодавчо позбавлений.

Зазначеної позиції також дотримується Велика Палата Верховного Суду, яка у п. 40, 43, 44 постанови від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц зазначила, що «Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони».

Водночас, суд звертає увагу, що в п. 4.3 договору про надання професійної правничої допомоги №Б/Н /2025-К від 21.01.2025, уже на момент його укладення, були визначені конкретні послуги, які мав отримати позивач та їх повна вартість - 20000,00 грн.

Однак, в орієнтовному розрахунку у позовній заяві, позивач знаючи про їх повну вартість та склад, зазначив лише про 18000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

На підставі наведеного, враховуючи значне перевищення суми заявлених витрат на правову допомогу від суми заявленої в орієнтовному розрахунку, суд дійшов висновку, що розмір понесених позивачем судових витрат, які підлягають розподілу складає 18000,00 грн.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд враховує положення частини другої статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то суд стягує з відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу, які підлягають розподілу, у повному розмірі 18000,00 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 247, 262-265, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн.

Копію цього рішення суду надіслати сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - ОСОБА_2 (зареєстрована: АДРЕСА_2 ; фактично проживає: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

Треті особи без самостійних вимог:

Орган опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області (45008, Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, 73; );

Орган опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області (45050, Волинська область, Ковельський район, с. Поворськ, вул. Київська, 39; ).

Повне судове рішення складене 09.05.2025.

Головуючий:Р. Я. СМАЛЮХ