КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/3487/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8795/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Марченка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року, постановлену під головуванням судді Притули Н.Г., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, -

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій останній просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики від 26.10.2018 року у розмірі еквівалентному 150 000 дол. США, 3 % річних у розмірі еквівалентному 1 479,45 дол. США, що підлягають сплаті в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу; стягнути судовий збір (т. 1 а.с. 1-3).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (т. 1 а.с. 28-29).

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просила визнати договір позики від 26.10.2018 року, який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійним; стягнути з ОСОБА_1 понесені судові витрати (т. 1 а.с. 54-58).

Протокольною ухвалою суду Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2024 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до спільного розгляду з первісним позовом (т. 1 а.с. 155).

15.08.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову, в якій останній просив прийняти відмову позивача за первісним позовом ОСОБА_1 від позову про стягнення заборгованості за договором позики від 26.10.2018 року у справі № 761/3487/24; закрити провадження у справі № 761/3487/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 26.10.2018 року. За змістом поданої заяви, заявник зазначив, що наслідки прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі, передбачені ст.ст. 255, 256 ЦПК України, відомі та зрозумілі (т. 3 а.с. 122-123).

15.08.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про відмову від позову, в якій остання просила прийняти відмову позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 від зустрічного позову про визнання договору позики від 26.10.2018 року недійсним у справі № 761/3487/24; закрити провадження у справі № 761/3487/24 за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики від 26.10.2018 року недійсним. За змістом поданої заяви, заявник зазначила, що наслідки прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі, передбачені ст.ст. 255, 256 ЦПК України, відомі та зрозумілі (т. 3 а.с. 124-125).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року прийнято відмову від позову позивача за первісним позовом ОСОБА_1 . Прийнято відмову від позову позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 . Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним - закрито (т. 3 а.с. 131-132).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 04 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Балійчук Л.І. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 3 а.с. 142-143).

На обґрунтування скарги зазначала, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Так, в оскаржуваній ухвалі зазначено, що «Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник ОСОБА_1 звернулась до суду із клопотанням про відкладення слухання справи у зв`язку з перебуванням за межами міста Києва та просила не розглядати заяви без її участі. Оскільки представник не надала суду доказів неможливості бути присутньою в судовому засіданні, суд відхилив заявлене клопотання. Неявка сторін в судове засідання не позбавляє суд можливості вирішити заяви позивачів (за первісним та зустрічним позовом) про відмову від позову». Тобто, суд першої інстанції розглянув подані сторонами ще в серпні 2024 року заяви про відмову від позову, необґрунтовано відхиливши клопотання представника позивача Юракова О.Д. про відкладення розгляду справи (неможливість явки в судове засідання з поважних причин), в якому зокрема містилось прохання не розглядати подані заяви без присутності представника позивача Юракова О.Д., порушивши норми ЦПК України щодо змагальності процесу, обов`язку відкладення розгляду справи при наявності поважності причини не прибуття в судове засідання, не переконався в дійсності намірів позивача ОСОБА_1 , викладених в поданій ним заяві в серпні 2024 року.

14.02.2025 року представник ОСОБА_1 , адвокат Балійчук Л.І. направила до суду клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 17.02.2025 р., в якому зазначила поважність не прибуття в це судове засідання, а саме необхідність перебування поза межами міста Києва за місцем проживання її батька ОСОБА_4 , 1950 року народження, який потребував стороннього догляду як тяжко хворий (виписаний з лікарні 17.01.2025 р. з незначним покращенням). На підтвердження зазначеного було додано медичну виписку. Крім того, представник ОСОБА_1 повідомила, що він також не може з`явитись в судове засідання з поважних причин, так як перебуває за межами України. Просила відкласти судове засідання та не розглядати подані в справі заяви без її присутності. Обставина перебування батька представника ОСОБА_1 в край тяжкому стані, та не можливість прибуття адвоката Балійчук Л.І. в судове засідання 17.02.2025 року підтверджується тим фактом, що в цей день (день судового засідання) батько представника ОСОБА_4 помер в клінічній лікарні «Феофанія» від гострої серцевої недостатності, повторного рецедивуючого інфаркту міокарда розповсюдженого, куди був доставлений каретою швидкої допомоги із свого місця проживання (с. Шкарівка Білоцерківського району).

Зазначала, що тяжкі сімейні обставини не дозволили представнику Юракова О.Д. подати в судове засідання 17.02.2025 року заяву ОСОБА_1 про відкликання заяви про відмову від первісного позову, яку повинні були доставити до м. Києва для подання його представником до суду у зв`язку з порушенням відповідачем досягнутих домовленостей, а тому прийняття відмови ОСОБА_1 від позову та закриття провадження у справі при наявності обґрунтованого клопотання про неможливість прибуття в судове засідання 17.02.2025 року його представника та прохання не розглядати подану ним заяву є порушенням норм процесуального права та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали (т. 3 а.с. 142-143).

11 квітня 2025 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 - адвоката Король І.О., в якому останній просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги (т. 3 а.с. 184-187).

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Король І.О. заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені повідомленнями на зазначені ними адреси із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази. Факт належного сповіщення ОСОБА_2 підтвердила в суді її представник - адвокат Король І.О., про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання. Апелянт ОСОБА_1 та його представник - адвокат Балійчук Л.І. про розгляд справи апеляційним судом 08 травня 2025 року були сповіщені, кожний окремо, 31 березня 2025 року повідомленням кожного до його Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень. 07 травня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Балійчук Л.І. подала заяву в якій підтримала скаргу, справу просила розглянути за відсутності апелянта ОСОБА_1 та його представника - адвоката Балійчук Л.І. (т. 3 а.с. 176-183, 191-193).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Зважаючи на вимоги п. 2 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2, ст. 13 ЦПК України, одним з основних принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами, а суд зобов`язаний пересвідчитися в дійсній волі особи на вчинення таких дій.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 260 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Також, обов`язок суду роз`яснити учасникам судового процесу наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій передбачено п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За правилами частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій останній просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики від 26.10.2018 року у розмірі еквівалентному 150 000 дол. США, 3 % річних у розмірі еквівалентному 1 479,45 дол. США, що підлягають сплаті в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу; стягнути судовий збір (т. 1 а.с. 1-3).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 20254 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (т. 1 а.с. 28-29).

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просила визнати договір позики від 26.10.2018 року, який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійним; стягнути з ОСОБА_1 понесені судові витрати (т. 1 а.с. 54-58).

Протокольною ухвалою суду Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2024 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до спільного розгляду з первісним позовом (т. 1 а.с. 155).

12 серпня 2024 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) надав нотаріально посвідчену заяву в якій заявив про відсутність матеріальних (фінансових) претензій до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП - НОМЕР_2 ) та її родичів на день підписання цієї заяви. Вказана заява посвідчена 12 серпня 2024 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Пушняк М.О. зареєстровано в реєстрі за № 50 (т. 3 а.с. 188).

15 серпня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову, в якій останній просив прийняти відмову позивача за первісним позовом ОСОБА_1 від позову про стягнення заборгованості за договором позики від 26.10.2018 року у справі № 761/3487/24; закрити провадження у справі № 761/3487/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 26.10.2018 року. При цьому, в заяві вказано, що наслідки відмови від позову, закриття провадження у справі, які передбачені ст. 256 ЦПК України йому відомі та зрозумілі (т. 3 а.с. 122-123).

15 серпня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про відмову від зустрічного позову, в якій остання просила прийняти її відмову як позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 від зустрічного позову про визнання договору позики від 26.10.2018 року недійсним у справі № 761/3487/24; закрити провадження у справі № 761/3487/24 за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики від 26.10.2018 року недійсним. При цьому, в заяві вказано, що наслідки відмови від позову, закриття провадження у справі, які передбачені ст. 256 ЦПК України їй відомі та зрозумілі (т. 3 а.с. 124-125).

14 лютого 2025 року до суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 - адвоката Балійчук Л.І., в якому остання просила відкласти підготовче судове засідання на іншу дату, не проводити підготовче засідання 17.02.2025 р. та не розглядати подані заяви без участі представника відповідача. Зазначала, що вона не може з`явитись в судове засідання 17.02.2025 р. на 10:30 з поважних причин, так як буде перебувати поза межами міста Києва за місцем проживання її батька ОСОБА_4 , 1950 р.н., який потребує стороннього догляду як тяжко хворий (виписаний з лікарні 17.01.2025 р. з незначним покращенням), відповідач ОСОБА_1 також не може з`явитись в судове засідання з поважних причин, у зв`язку з перебуванням за межами України (т. 3 а.с. 126).

До вказаного клопотання представник ОСОБА_1 - адвокат Балійчук Л.І. додала виписку № 340 від 17.01.2025 року із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 (т. 3 а.с. 128-129).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року прийнято відмову від позову позивача за первісним позовом ОСОБА_1 . Прийнято відмову від позову позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 . Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним - закрито(т. 3 а.с. 131-132).

Із оскаржуваної ухвали суду вбачається, що розгляд заяв про відмову від позову та зустрічного позову було розглянуто за відсутності сторін у справі.

При цьому, приймаючи відмову від первісного позову та відмову від зустрічного позову та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що представник ОСОБА_1 звернулась до суду із клопотанням про відкладення слухання справи у зв`язку з перебуванням за межами міста Києва та просила не розглядати заяви без її участі. Однак, оскільки представник не надала суду доказів неможливості бути присутньою в судовому засіданні, суд відхилив заявлене клопотання. Неявка сторін в судове засідання не позбавляє суд можливості вирішити заяви позивачів (за первісним та зустрічним позовом) про відмову від позову. Крім того, суд виходив з того, що оскільки цивільно-процесуальним законодавством не заборонено відмова від позову, також у даному випадку не порушуються права позивачів за первісним та зустрічним позовом, наслідки закриття провадження у справі позивачам відомі та зрозумілі, суд приходить до висновку про можливість прийняття відмови від позову позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом та закриття провадження по справі. (т. 3 а.с. 131-132).

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що суд розглянув подані сторонами в серпні 2024 року заяви про відмову від позовів, необґрунтовано відхиливши клопотання представника позивача Юракова О.Д. про відкладення розгляду справи.

Зі змісту клопотання вбачається, що представник ОСОБА_1 - адвокат Балійчук Л.І. просила відкласти підготовче судове засідання на іншу дату, не проводити підготовче засідання 17.02.2025 р. та не розглядати подані заяви без участі представника відповідача, оскільки вона не може з`явитись в судове засідання 17.02.2025 р. на 10:30 з поважних причин, так як буде перебувати поза межами міста Києва за місцем проживання її батька ОСОБА_4 , 1950 р.н., який потребує стороннього догляду як тяжко хворий (виписаний з лікарні 17.01.2025 р. з незначним покращенням), а відповідач ОСОБА_1 також не може з`явитись в судове засідання з поважних причин, у зв`язку з перебуванням за межами України (т. 3 а.с. 126).

Однак, колегія суддів звертає увагу, що у вказаному клопотанні представник ОСОБА_1 - адвокат Балійчук Л.І. не заперечувала факту подання ОСОБА_1 15.08.2024 року до суду першої інстанції заяви про відмову від позову та не зазначала про намір відкликати таку заяву.

При цьому, представник ОСОБА_5 посилалась лише на її перебування за межами м. Києва у зв`язку з хворобою батька та перебуванням позивача за кордоном, проте, доказів на підтвердження вказаного адвокатом надано не було. Виписка № 340 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 датована 17.01.2025 року не може свідчити про перебування представника ОСОБА_1 - адвоката Балійчук Л.І. за межами Києва.

Крім того, суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянта, що сторона позивача за первісним позовом мала намір подати до суду заяву про відкликання заяви про відмову від позову, оскільки в клопотанні про відкладення розгляду справи таких обставин не зазначалось.

При цьому, враховуючи, що заява про відмову від позову була подана 15.08.2024 року, а судове засідання щодо розгляду такої заяви відбулось лише 17.02.2025 року, у сторони позивача було достатньо часу для подачі заяви про відкликання такої заяви до суду. При цьому, суд апеляційної інстанції зауважив, що протягом усього часу розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 та (або) його представник - адвокат Балійчук Л.І. не подавали заяви про відкликання заяви про відмову від позову і не зазначали про таке відкликання (відмову) і в суді апеляційної інстанції.

Наявність нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_1 в якій він заявив про відсутність матеріальних (фінансових) претензій до ОСОБА_2 , засвідченої 12 серпня 2024 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Пушняк М.О., та письмових заяв ОСОБА_1 від 15 серпня 2024 року та заяви ОСОБА_2 від 15 серпня 2024 року, кожного окремо, до суду першої інстанції про відмову, відповідно, від первісного і зустрічного позову з посиланням на те, що кожній стороні відомі передбачені ст.ст. 49, 206, 255, 256 ЦПК України права і наслідки прийняття відмови від позову і закриття провадження у справі, з проханням закрити провадження у справі, дає підстави для обґрунтованого висновку про вільне волевиявлення сторін у справі внаслідок врегулювання спірних правовідносин в позасудовому порядку.

Також, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 в заяві про відмову від позову було зазначено, що останньому наслідки відмови від позову, закриття провадження у справі, які передбачені ст. 256 ЦПК України відомі та зрозумілі (т. 3 а.с. 122-123).

Відтак, ОСОБА_1 не потребував роз`яснення йому судом першої інстанції наслідків вчинення процесуальної дії щодо відмови від позову.

З огляду на вищевказане, не задоволення клопотання про чергове відкладення розгляду справи 17 лютого 2025 року, яка розглядалась судом першої інстанції з 19 лютого 2024 року за відсутності заперечення ОСОБА_1 та (або) його представника - адвоката Балійчук Л.І. щодо подання заяви про відмову від позову разом із такою самою заявою про відмову від позову позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 не може бути визнано підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів їх відхилила.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з дня ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 09 травня 2025 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова