Єдиний унікальний номер 728/199/24
Номер провадження 2-п/728/1/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі

головуючого судді Сороколіта Є.М.,

за участі:

секретаря Кирути Л.І.,

а також

позивача не з`явися,

відповідача не з`явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно, негайно після закінчення судового розгляду ухвалив рішення про таке.

І. Рух справи.

1. До Бахмацького районного суду (далі також Суд) 19.01.2024 звернувся ОСОБА_1 (далі також Позивач), представництво інтересів якого здійснює адвокат Ковалюх Василь Миколайович, з позовом до ОСОБА_2 (далі також Відповідач), за змістом якого Позивач просить визнати за ним у порядку спадкування право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 .

2. Ухвалою Суду від 22.01.2024 № 728/199/24 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

3. Також ухвалою Суду від 22.01.2024 № 728/199/24 частково задоволено заяву Позивача про забезпечення позову у справі, накладено арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 .

4. Ухвалою Суду від 13.03.2024 № 728/199/24 закрито підготовче провадження у справі, призначено проведення судового засідання на 15.04.2024 о 14 год 30 хв.

5. У подальшому судові засідання неодноразово відкладалися, а 17.07.2024, урахуванням положень статті 14 Цивільного процесуального кодексу України (далі також ЦПК України), вказану справу для розгляду було передано судді Роздайбіді О.В. у зв`язку із відрахуванням судді Пархоменка П.І. зі штату Суду.

6. За результатами розгляду справи 26.11.2024 Судом було ухвалене заочне рішення, яким вимоги Позивача було задоволено, визнано за ним у порядку спадкування право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 .

7. Ухвалою Суду від 15.01.2025 № 728/199/24 заочне рішення Суду у цій справі скасовано та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

8. Ухвалою Суду від 12.02.2025 № 728/199/25 підготовче провадження у справі закінчене, справу призначено до розгляду по суті.

9. Водночас, на підставі розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи від 24.02.2025 № 41 у зв`язку з відрядженням судді Роздайбіди О.В. до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, відповідно до пункту 2.3.490 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначений повторний автоматизований розподіл судової справи № 728/199/24, за результатами якого справу передано на розгляд судді Сороколіту Є.М.

10. Ухвалою Суду від 28.02.2025 № 728/199/24 справу прийнято до свого провадження суддею Сороколітом Є.М., призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті на 10 годину 00 хвилин 01 квітня 2025 року у приміщенні Суду.

11. У судовому засіданні 01.04.2025 протокольною ухвалою вирішено питання про відкладення проведення судового засідання на 23.04.2025 о 10 год 30 хв у зв`язку з необхідністю витребування додаткової інформації щодо порядку спадкування Відповідачем.

12. У судовому засіданні 23.04.2025 Суд, перейшовши до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку з наявністю виняткового випадку та складністю справи, керуючись положеннями абзацу другого частини першої статті 244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 10 днів, оголосивши дату та час його проголошення 06 травня 2025 року о 10 год 30 хв.

13. У призначене судове засідання для оголошення судового рішення Позивач та Відповідач не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили.

ІІ. Позиції учасників справи.

14. За змістом позовної заяви Позивач просить, що визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_3 , мотивуючи це тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_1 .

15. Зазначає, що після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, і частка у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 .

16. Позивач звернувся із відповідною заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом йому було повідомлено, що квартира зареєстрована на ім`я Відповідача, яка і є пережившим подружжя його батька, і за життя померлого виділення частки на вищевказане майно не відбулося, тому у нотаріуса немає законних підстав встановити факт належності права власності на ім`я померлого, а у такому разі питання визнання права власності має вирішуватися в судовому порядку.

17. Як на правову підставу своїх вимог посилається на положення статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі також КпШС України), який регулював відповідні правовідносини щодо права спільної сумісної власності подружжя на момент його виникнення, а також положення статей 1218, 1226 та 1261 Цивільного кодексу України (далі також ЦК України).

18. Окрім того, Позивач просить стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір у розмірі 1 816,80 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн.

19. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася, однак у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог з тих підстав, що право власності на спірну квартиру вона набула хоч і під час шлюбу з померлим ОСОБА_3 , однак за рахунок власного майна, яке належало їй особисто і, за правилами статті 57 Сімейного кодексу України (далі також СК України), таке набуте майно вважається її приватною власністю та не входить до складу спадщини.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені Судом та докази на їх підтвердження.

20. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис 113, про що свідчить свідоцтво про смерть від 09.11.2021 серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

21. Також, відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , 26.04.2001 одружились ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка після одруження залишила прізвище ОСОБА_5 (а.с. 6).

22. Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 батьками Позивача являються померлий ОСОБА_3 та Відповідач (а.с. 5).

23. Відповідно до довідки Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації від 16.10.2023 № 93 станом на 31.12.2012 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору міни від 04.12.2001 (а.с. 8).

24. Договором міни від 04.12.2001 підтверджується придбання спірної квартири, яка знаходиться за вказаною вище адресою, при цьому, сторонами в договорі міни є ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_4 (а.с. 10).

Квартири, що є предметом вищезгаданого договору міни, належали ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_4 , виданого органом приватизації Бахмацької міської ради 24.01.2000, та зареєстрованого 24.01.2000 в бюро технічної інвентаризації за № 3282/46 і ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Бахмацькою держнотконторою 20.12.1999 за № 1-3288 та зареєстрованого 06.01.2001 в бюро технічної інвентаризації за № 2288 (а.с. 10, 66, 68, 69).

25. Відповідно до відомостей, викладених у довідках характеристиках, виданих Бахмацькою дільницею Прилуцького бюро технічної інвентаризації від 04.12.2001 за №№898, 899, вартість обмінюваної нерухомості становить 10 148 грн та 18 490 грн відповідно (а.с. 67, 67 зворот).

26. Листом від 18.10.2022 за № 703/02-14 державний нотаріус зазначив, що у нотаріуса немає законних підстав встановити факт належності права власності на ім`я померлого ОСОБА_3 , оскільки квартира зареєстрована на ім`я Відповідача, яка і є пережившим подружжям, і за життя ОСОБА_3 виділення частки на вищевказане майно не відбулося, а тому відсутні підстави для відповідної нотаріальної дії. У такому разі питання визнання права власності має вирішуватися в судовому порядку (а.с. 11).

27. Відповідно до інформації Бахмацької державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління юстиції, наданої листами від 21.05.2024 за № 573/01-16, від 21.06.2024 за № 776/01-16, від 05.04.2025 за № 267 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 21.05.2024 за № 77024404, спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 була відкрита 15.09.2021 за заявами ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про прийняття спадщини, заявою ОСОБА_4 від 15.09.2021 про відмову у її прийнятті, а також заявою ОСОБА_4 від 11.01.2022 про прийняття спадщини.

Заповіту у спадковій справі немає.

Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Причинами відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину є відсутність правовстановлюючих документів та усунення від спадкування одних спадкоємців за законом ОСОБА_8 , ОСОБА_9 іншими згідно із відповідною заявою ОСОБА_1 , у зв`язку з наявними копіями актових записів про народження ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , в яких відомості про батька проведені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), оскільки запис про батька дітей без спільної заяви батька і матері дітей не є законною підставою встановлення родинних відносин (а.с. 63, 64, 75-80).

28. Також 08.10.2022 ОСОБА_11 і ОСОБА_4 уклали шлюб, зареєстрований Дарницьким відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1946, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 . Після одруження Відповідач змінила прізвище на ОСОБА_12 (а.с. 114).

ІV. Оцінка Суду та релевантне законодавство.

29. Перш за все Суд наголошує, що розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

30. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

31. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

32. Суд звертає увагу, що обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати Суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

33. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

34. Оцінюючи доводи сторін Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

35. Згідно із частиною першою Прикінцевих положень СК України цей Кодекс набрав чинності з 01 січня 2004 року.

36. При цьому як встановлено Судом, що спірне майно придбано подружжям до 2004 року, тобто до набрання чинності СК України, а тому при вирішенні справи підлягають застосуванню положення КпШС України, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

37. Враховуючи те, що подружжям спірне майно було придбано в період шлюбу та до набрання чинності СК України, застосуванню підлягають статті 22, 24, 28, 29 КпШС України.

38. Статтею 22 КпШС України визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

39. У пункті 9 Постанови № 16 від 12.06.1998 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України (чинному на дату виникнення спірних правовідносин) (далі також Постанова Пленуму № 16) Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.

При цьому належить виходити з того, що відповідно до статей 22, 25, 27-1 КпШС спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об`єктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу).

40. З урахування зазначеного Суд доходить висновку, що квартира АДРЕСА_3 , є спільним сумісним майном померлого ОСОБА_3 і Відповідача, де кожний би мав 1/2 частину при його розподілі.

41. Також Суд відмічає, що відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

42. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

43. Відповідно до абзацу третього пункту 23 Постанови Пленуму № 16 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

44. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що Позивач являється спадкоємцем за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , та встановлений факт своєчасного прийняття ним спадщини і Відповідачем, Суд вважає за необхідне визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 .

V. Розподіл судових витрат.

45. Суд наголошує, що згідно положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

46. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється пропорційно задоволених позовних вимог.

47. При цьому Суд враховує, що згідно з частиною першою статті 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

48. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

49. Відповідно до статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 01.01.2024 дорівнював 3 028,00 грн.

50. Згідно з квитанціями АТ КБПРИВАТ БАНК від 19.01.2024 № 9330-5520-2427-5942 і від 19.01.2024 № 9330-5522-6657-8414 Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за розгляд позовних вимог по суті і 605,60 грн за розгляд заяви про забезпечення позову.

51. Також за змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

52. На підтвердження понесення витрат, пов`язаних з правничою допомогою Позивачем долучено до матеріалів копію договору про надання правової допомоги від 19.01.2024, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Ковалюхом В.М., квитанцію до прибуткового касового ордера № 4 від 19.01.2024 на суму 8 000,00 грн та детальний опис робіт (послуг), виконаних адвокатом, здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

53. Оцінюючи надані документи Суд наголошує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу він має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

54. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання щодо оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

55. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі також ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

56. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічні посилання мають постанови ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22, від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23, додаткові постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, від 15.06.2022 у справі № 910/12876/19).

57. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема:

- час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець;

- вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні;

- тривалість розгляду і складність справи тощо.

При цьому для Суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

58. Вирішуючи останнє, Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, постанови КГС ВС від 24.04.2024 у справі № 922/3850/23, 11.04.2024 у справі № 910/11136/23, постанови КЦС ВС від 22.11.2023 року у справі № 220/571/21, від 20.06.2024 у справі № 760/11612/23).

59. Підсумовуючи наведене, враховуючи незначну складність цієї справи, наявність доволі сталої судової практики щодо розгляду аналогічних питань, розгляду справи у декілька судових засідань, Суд вважає, що заява про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню на суму 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп.), а сплачений судовий збір має бути компенсовано Відповідачем у повному розмірі 1 816,80 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 80 коп.).

60. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 247, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України Суд,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) 1 816,80 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 80 коп.) в рахунок відшкодування сплаченого судового збору і 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп.) в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені Главою 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення цього рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Суддя Є.М. Сороколіт