Справа № 686/2899/25
Провадження № 2/686/2558/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу №686/2899/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2025 року до суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та просить стягнути з державного бюджету України на його користь 446 177,16 гривень моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує, що протиправною бездіяльністю Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає в тривалому невиконанні судового рішення, йому заподіяно моральну шкоду та порушені його права як людини, які передбачені ст. 41 Конституції України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII та захищені ст. 1 Додаткового протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вважає що відповідач внаслідок тривалого невиконання судового рішення позбавляє його права володіння, користування та розпорядження частиною власності у вигляді частини основного розміру пенсії, чим йому заподіяно моральну шкоду у розмірі 446 177,16 грн. І це порушення є триваючим, у зв`язку із наведеним позивач звернувся до суду.

06.02.2025 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

12.03.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, вказує, що виплата згідно судових рішень здійснюється в порядку календарної черговості дати набрання законної сили судових рішень. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті ПФУ на 2025 рік, який ще не затверджено на дату подання відзиву. А тому сума доплати згідно проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 14 923,01 грн. буде виплачена при відповідному фінансуванні в порядку календарної черговості дати набрання законної сили судових рішень в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. Окрім того, позивачем не доведено ті обставини, що відповідачем завдано йому моральної шкоди, як і не обґрунтовано її розмір у 446 177,16 грн., тоді як сума доплати становить лише 14 923,01 грн. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

12.03.2025 року справу призначено до слухання по суті.

В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у ньому, просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання подала заяву про слухання справи у її відсутності, проти позову заперечила, просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

За таких обставин суд вважає за можливе слухати справу на підставі зібраних доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.10.2020 року у справі № 560/5573/20, яке набрало законної сили згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 року, зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.10.2020 року у справі № 560/5573/20 головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з урахуванням перерахованих сум пенсій. За період з 05.03.2019 року по 31.12.2019 року нарахована доплата в розмірі 14 923,01 грн.

Заборгованість за рішенням суду в розмірі 14923,01 грн. включена в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, за №80604 станом на 02.03.2021. Виплата заборгованості за рішенням суду буде здійснена при відповідному фінансуванні з врахуванням черговості дати надходження судового рішення до боржника.

Позивач вказує, що звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області ЦентральноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із заявою від 24.03.2021 про відкриття виконавчого провадження для виконання виконавчого листа виданого 25.02.2021 Хмельницьким окружним адміністративним судом по справі №560/5573/20.

Згідно з постановою головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Хмельницькій області від 27.11.2024 ВП №68303826 зазначений виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає повернення виконавчого документу стягувачу у разі, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Позивач вказує, що, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.10.2020 по справі №560/5573/20 досі не виконано, тобто більше чотирьох років (з 18.01.2021 по 30.01.2025) він очікує на виконання Державою Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зобов`язання виплатити йому пенсію у встановленому чинним законодавством розмірі за період з 05.03.2019 по 31.12.2019.

Вважає, що вказане свідчить про порушення Державою Україна конституційного права позивача володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яке встановлено статтею 41 Конституції України, що полягає у тривалому невиконанні судового рішення по справі № 560/5573/20. У зв`язку із чим він звернувся із даним позовом та оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 446 177,16 грн.

Згідно з Конституцією України Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами. Такими законами є Закони України про Державний бюджет України на кожний рік, Бюджетний кодекс України.

Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

У бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік у структурі коштів Державного бюджету України було виокремлено кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Зокрема, в бюджеті головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на виплату за рішеннями суду, річний обсяг яких передбачено у сумі 13,1 млн. грн.

У бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік у структурі коштів Державного бюджету України виокремлено кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, річний обсяг яких передбачений в сумі 360,00 млн грн.

У бюджеті Пенсійного фонду України на 2023 рік у структурі коштів Державного бюджету України виокремлено кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, річний обсяг яких передбачений в сумі 360,00 млн грн.

У бюджеті Пенсійного фонду України на 2024 рік у структурі коштів Державного бюджету України виокремлено кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, річний обсяг яких передбачений в сумі 500,00 млн грн. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у 2024 році проведена виплата заборгованості з пенсійних виплат згідно рішень суду на суму 5,54 млн грн, які набрали законної сили по 19.11.2020.

Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2025 рік, який станом на дату слухання справи не затверджений.

Отже, виплата згідно судових рішень здійснюється в порядку календарної черговості дати набрання законної сили судових рішень.

Враховуючи зазначене, сума доплати згідно проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 14923,01 грн. буде виплачена при відповідному фінансуванні в порядку календарної черговості дати набрання законної сили судових рішень в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Таким чином, головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.10.2020 у справі № 560/5573/20 виконується відповідно до вимог чинного законодавства.

ОСОБА_1 в позові вказує, що Держава Україна внаслідок неправомірних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області завдала йому моральну шкоду, яка проявляється у наступному: занепокоєнні та постійній напруженості внаслідок необхідності відстежувати виконання рішення суду, досконало перевіряти правильність виконання рішення суду та звертатися до виконавчої служби із заявами з питань виконання рішення суду; відчутті несправедливості та розчаруванні від порушень його прав з боку відповідача з приводу тривалого невиконання рішення суду. Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 446 177,16 грн.

Так, статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів.

Відповідно до частин 2 - 5 цієї статті моральна шкода полягає, зокрема удушевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень, виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом, - моральною шкодою.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховним Судом від 30 січня 2018 року в справі № 804/2252/14.

Разом з тим, позивачем не надано обґрунтованих пояснень щодо стягнення моральної шкоди.

Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні (постанова Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 804/2252/14).

У постанові від 27.11.2019 у справі №750/6330/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір (п. 51).

У постанові від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц Верховний Суд вказав, що моральна шкода має бути обов`язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії (бездіяльність) спричинили моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких можна було б дійти висновку про наявність моральної шкоди, протиправність діяння Головного управління, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням Головного управління та вини Головного управління в її заподіянні, то в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Так, позивачем не зазначено конкретних фактів, які б у системному зв`язку з протиправними діями відповідача утворювали підстави для стягнення моральної шкоди.

Таким чином, позивач в позовній заяві жодним чином не обґрунтував підстави для стягнення моральної шкоди, не надав доказів заподіяння йому бо членам його сім`ї душевних страждань протиправною бездіяльністю відповідача по справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача.

При цьому, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Суд приходить до висновку, що позивач жодним чином не обґрунтовує заявлений розмір моральної шкоди, оскільки вказані ним у позовній заяві розрахунок і оцінка душевних страждань є суб`єктивними і не підтверджені відповідними документами, іншими належними і допустимими доказами.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, підстав для стягнення з Держави Україна за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 446 177,16 грн., немає, а тому в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуюючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення моральної шкоди в розмірі 446 177,16 грн., - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складання повного тексту рішення 05.05.2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Держава Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, , адреса: м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди 10.

Суддя