Провадження № 2-зз/642/5/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року Холодногірський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Проценко Л.Г.,

за участю секретаря судового засідання Гойко Т.Є.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву позивача ОСОБА_1 про часткове скасування заходів забезпечення позову та оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні у зв`язку із процедурою медіації по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів, стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Холодногірського районного суду м. Харкова перебуває справа № 953/11906/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів, стягнення грошових коштів.

Позивач ОСОБА_1 30.04.2025 через систему «Електронний суд» подав заяву про часткове скасування заходів забезпечення позову та оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні для врегулювання спору шляхом медіації.

На обґрунтування заяви зазначив, що в межах врегулювання спору в рамках медіації досягнута домовленість щодо придбання позивачем ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , площею 59,8 кв.м. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог між нами щодо мого розрахунків за квартиру в рахунок погашення суми боргу відповідача за нікчемними правочинами, що є предметом спору у справі № 953/11906/24.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вказану заяву та зазначив, що на даний час проводиться медіація щодо спору, досягнуто домовленості щодо продажу квартири відповідача шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог та закриття заборгованості в цілому, що є предметом вказаного спору. На нього ніхто не тиснув, не вмовляв, він розуміє наслідки попереднього договору, а також принцип диспозитивності судового процесу.

Представник відповідача Розумна О.О. підтримала свою заяву, не заперечувала проти задоволення вищезазначеної заяви позивача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду вказаного клопотання, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, дійшов наступного висновку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.01.2025 у справі № 642/326/25 частково задоволено заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, стосовно накладення заборони на відчуження належного ОСОБА_3 майна, а саме: транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ модель GLE 63S, рік випуску 2021, дата останньої реєстрації 20.03.2024, який зареєстрований на праві власності за відповідачем; квартири АДРЕСА_1 площею 59,8 кв.м.

Частина 2 та 5 статті 12 ЦПК України визначає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

Згідно зі ст.ст. 149, 150 ЦПК України метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до вимог статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано питання скасування заходів забезпечення позову, дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також за наявності обставин, зазначених в частині тринадцятій статті 158 ЦПК України.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Вирішуючи питання про часткове скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Звертаючись до суду з даною заявою, позивачем ОСОБА_1 обґрунтовано належним чином необхідність часткового скасування заходів забезпечення позову, зокрема, керуючись ст. 13 ЦПК України.

Крім того, щодо заяви позивача в частині оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні для можливості вирішення спору шляхом медіації, суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 4 ст. 4 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами.

Згідно із ч. 5 ст. 198 ЦПК України, суд може оголосити перерву у підготовчому засіданні у разі необхідності, зокрема у випадках, якщо сторони домовилися провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що клопотання позивача про часткове скасування заходів забезпечення позову та оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні у зв`язку із процедурою медіації по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів, стягнення грошових коштів підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 150, 158, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про часткове скасування заходів забезпечення позову та оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні у зв`язку із процедурою медіації по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів, стягнення грошових коштів задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.01.2025 у справі № 642/326/25 в частині скасування заборони відчуження та розпорядження 2-кімнатною квартирою, загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Оголосити перерву у підготовчому засіданні до 10.06.2025 року до 14 год. 00 хв. для можливості врегулювання спору шляхом медіації.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.Г. Проценко