Справа № 309/1616/24
Провадження № 2/309/397/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді Довжанин М.М.

з участю секретаря судового засідання Драб Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством акціонерний банк Укргазбанк, правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та позичальником ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №148/07 від 26 листопада 2007 року. Згідно Кредитного договору позивач надав відповідачу ОСОБА_1 на задоволення споживчих потреб кредит у сумі 18 000,00 доларів США, на строк з 26 листопада 2007 по 25 листопада 2019 р., із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5% річних. До Кредитного договору сторонами було внесено зміни, а саме: додатковою угодою №01 від 10 лютого 2012 р. сторони дійшли згоди викласти умови Кредитного договору в іншій редакції, відповідно до п.1.1. якої банк відкриває позичальнику мультивалютну не відновлювальну відкличну лінію з лімітом кредитування: п. 1.1.1. в сумі 18000,00 доларів США на строк з 26.11.2007 р. по 10.02.2012 р., п.1.1.2 в сумі 0 (нуль) на строк з 11.02.2012 р. по 25.11.2019 р., п.1.1.3. в сумі 114 368,93 (сто чотирнадцять тисяч триста шістдесят вісім) гривень 93 (дев`яносто три) копійки на строк з 11.02.2012 р. по 25.11.2019 р. із сплатою процентів за користування кредитними коштами у межах строку кредитування у розмірі 14,0% річних, а за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість), процента ставка встановлюється у розмірі 19,0% річних; додатковою угодою №02 від 17 травня 2012 р. Сторони дійшли згоди викласти у новій редакції п.4.3.13 Кредитного договору, відповідно до якого на Позичальника було покладено обов`язки отримати в строк до 01.09.2012 р. новий правовстановлюючий документ на предмет іпотеки та протягом 5-ти днів внести зміни до договору іпотеки та державного реєстру іпотек, а у разі невиконання встановити процентну ставку у розмірі +5 п.п. до процентної ставки на строкову заборгованість, відповідно на прострочену заборгованість +5 п.п. до процентної ставки строкову заборгованість у національній валюті. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та фізичною особою - ОСОБА_2 укладено Договір поруки №148/07-02 від 26.11.2007 р., до якого додатковою угодою №01 від 10.02 2012 було внесено зміни у зв?язку з внесенням змін до Кредитного договору. Відповідно до умов вказаного Договору поруки (п.п. 1.1.-1.3.) ОСОБА_2 на добровільних засадах взяла на себе зобов?язання перед Банком відповідати за борговими зобов?язаннями позичальника, які виникають з умов Кредитного договору. У відповідності до п.3.2. Договору поруки строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами у 3 роки.

Свої зобов?язання за кредитним договором №148/07 від 26.11.2007 р. позивач виконав належним чином. Відповідно до норми частини 4 ст.82 ЦПК України факт видачі відповідачу (Позичальнику) кредитних коштів у сумі 18 000,00 доларів США з подальшою зміною виду кредитування та переведенням кредиту у національну валюту, встановлений рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2023 року у цивільній справі №309/796/20 за позовом АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №148/07 від 26.11.2007 року.

За умовами пунктів 3.1 та 3.2.2 Додаткової угоди №1 до Кредитного договору Відповідач-зобов?язувався здійснювати повернення кредитних коштів у строки та у розмірах відповідно до п. 1.1. цього договору, а також щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами та у день закінчення строку, на який надано кредитні кошти, у відповідності з п.1.1.3. цього Договору, сплачувати проценти користування кредитом, отриманими у межах встановленого в п.1.1.3. цього Договору ліміту.

За умовами пункту 1.2 Додаткової угоди №1 до Кредитного договору ОСОБА_1 у будь якому випадку зобов?язувався повернути Банку отриманий кредит в повному обсязі у термін, не пізніше 25 листопада 2019 року та у порядку, передбаченому цим договором.

31 березня 2020 року у зв?язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїх зобов?язань за Кредитним договором та Договором поруки Банк звернувся до суду позовною заявою про солідарне стягнення кредитної заборгованості з відповідачів в розмірі 72 103 (сімдесят дві тисячі сто три) гривні 12 коп., з яких 30 700,84 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 19 434,58 грн. - прострочена заборгованість по процентах, 14 276,40 грн. - пеня за несвосчасно погашення кредиту в межах строку позовної давності, 7 691,30 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів в межах строку позовної давності. Розрахунок заборгованості було взято станом на 13.02.2020 року.

06.12.2023 року Хустським районним судом Закарпатської області у цивільній справі №309/796/20 ухвалено рішення, яким позов АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково та ухвалено стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість у розмірі 66 239,82 грн., що складається з 30 700,84 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 17 486.12 грн простроченої заборгованості по процентах, 11 820,33 грн. пені за несвоєчасне погашення кредит, в межах строку позовної давності та 6 232,53 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів в межа строку позовної давності, а у стягненні решти суми заборгованості у розмірі 5 864,30 грн. відмовлено. Суд мотивував своє рішення тим, що Банк мав право нараховувати відсотки за кредитом та пеню виключно на період строку кредитування, тобто до 25.11.2019 року. Вищевказане рішення суду від 06.12.2023 року відповідачами не оскаржувалося та набуло законної сили.

01.02.2024 року відповідач ОСОБА_1 у добровільному порядку та в повному обсязі погасив кредитну заборгованість перед банком, яка була встановлена вказаним судовим рішенням, що підтверджується відповідними платіжними документами. Позивач вказує на те, що на кредитні правовідносини між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 , що виникли на підставі кредитного договору №148/07 від 26.11.2007 року, поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України. При цьому, Відповідач ОСОБА_2 , як поручитель, залишається солідарним боржником як за кредитним договором, так і за рішенням суду щодо стягнення кредитної заборгованості аж до повного виконання рішення суду, а отже, наявні правові підстави для стягнення також з ОСОБА_2 як поручителя, сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, так як закон не пов`язує припинення поруки з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов`язанням, забезпеченим порукою.

Згідно п.5.8. Додаткової угоди №1 до Кредитного договору строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами у три роки, в тому числі, вимоги по поверненню процентів за користування кредитними коштами та суму заборгованості по кредитній лінії з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені, штрафів та всіх видатків, понесених Банком під час виконання умов цього договору.

Позивачем здійснено нарахування 3% річних та інфляційних витрат з 14.02.2020 року, тобто, з дати розрахунку заборгованості на момент подання позовної заяви до суду про стягнення кредитної заборгованості з відповідачів і до 23.02.2022 року, тобто, до дати введення в Україні воєнного стану, виходячи із заборгованості з основного боргу (кредиту та нарахованих процентів), встановленої рішенням суду від 06.12.2023 року.

Станом на 23 лютого 2022 року заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 14.02.2020 по 23.02.2022 року (включно) складає 2931,30 грн., а сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення згідно рішення суду за період з 14.02.2020 по 23.02.2022 року (включно) складає 8 215,28 грн. Таким чином, всього з відповідачів підлягає до стягнення заборгованість у розмірі 11 146,58 грн.

Відповідачами у добровільному випадку не вчиняються дії, спрямовані на повернення банку вказаної заборгованості, тому позивач просить суд винести рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №148/07 від 26 листопада 2007 року із змінами і доповненнями до нього з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення згідно рішення суду та 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 14.02.2020 по 23.02.2022 року (включно) у розмірі - 11 146, 58 грн.

В судове засідання представник позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» не з`явився, у позовній заяві наявне його клопотання про розгляд даної справи у його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_3 , які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у тому числі шляхом надіслання смс-повідомлення про виклик у судове засідання, до суду не з`явилися. Причини неявки суду не повідомили, у визначений судом строк відзив на позов не подали.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що 26 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством акціонерний банк Укргазбанк, правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та позичальником ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №148/07 від 26 листопада 2007 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та фізичною особою - ОСОБА_2 укладено Договір поруки №148/07-02 від 26.11.2007 р., до якого додатковою угодою №01 від 10.02 2012 було внесено зміни у зв?язку з внесенням змін до Кредитного договору. Відповідно до умов вказаного Договору поруки (п.п. 1.1.-1.3.) ОСОБА_2 на добровільних засадах взяла на себе зобов?язання перед Банком відповідати за борговими зобов?язаннями позичальника, які виникають з умов Кредитного договору.

06.12.2023 року рішенням Хустського районного суду Закарпатської області у цивільній справі №309/796/20 позов АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто з відповідачів солідарно на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість у розмірі 66 239,82 грн., у стягненні решти суми заборгованості у розмірі 5 864,30 грн. відмовлено.

01.02.2024 року відповідач ОСОБА_1 у добровільному порядку та в повному обсязі погасив кредитну заборгованість перед банком, яка була встановлена вказаним судовим рішенням, що підтверджується відповідними платіжними документами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ця норма кореспондується з приписами частини першої статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, з наведених норм права вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Такий правовий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2016 року у справі № 916/190/18.

Отже кредитор вправі нараховувати суми, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України, після ухвалення судового рішення про стягнення боргу і до повного його виконання.

У даному випадку позивачем ставиться питання про солідарне стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з 14.02.2020 по 23.02.2022 року (включно) у розмірі - 11 146 (одинадцять тисяч сто сорок шість) гри. 58 коп., включаючи 8 215,28 грн. заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків та 2 931,30 грн. 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання.

Відповідно правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постановах від 28.03.2018 №444/9519/12 та від 23.05.2018 №910/1238/17 проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання (3% річних) можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визнаного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідно ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Загальна позовна давність застосовується і до вимог про стягнення 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Закона України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України; спрямований на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв?язку з поширения коронавірусної хвороби (COVID-19)» N? 540-1Х від 30.03.2020 (Набрав чинності з 02.04.2021)

Перехідні та прикінцеві положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 1 наступного змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 N? 211 з 12 березня 2020 до 3 квітня 2020 р. на усій території України установлено карантин.

В подальшому, карантин неодноразово продовжувався на всій території України відповідно до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, №392 від 20.05.2020, №500 від 17.06.2020, №641 від 22.07.2020, №760 від 26.08.2020, №956 від 13.10.2020, №1236 від 09.12.2020, №104 B 17.02.2021, №405 від 21.04.2021, №611 від 16.06.2021, №229 від 23.02.2022 та діяв до 30 червня 2023 року.

Крім цього, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N?64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України і 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. На період дії воєнного стану штрафні санкції за кредитними зобов?язаннями позичальників банками не нараховуються.

Таким чином, з урахуванням наведених вище правових норм, позивачем правомірно здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат з 14.02.2020 року, тобто, з дати розрахунку заборгованості на момент подання позовної заяви до суду про стягнення кредитної заборгованості з відповідачів і до 23.02.2022 року, тобто, до дати введення в Україні воєнного стану, виходячи із заборгованості з основного боргу (кредиту та нарахованих процентів), встановленої рішенням суду від 06.12.2023 року.

Станом на 23 лютого 2022 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 14.02.2020 по 23.02.2022 року (включно) складає 2 931,30 грн., а сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення згідно рішення суду за період з 14.02.2020 по 23.02.2022 року (включно) - складає 8 215,28 грн. Отже, всього з відповідачів підлягає до стягнення заборгованість у розмірі 11146 (одинадцять тисяч сто сорок шість) грн. 58 (п`ятдесят вісім) копійок. Правильність такого розрахунку ніким не оспорюється, наданий банком розрахунок не викликає у суду сумнівів щодо його правильності, а тому такий розрахунок береться судом до уваги.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-1056 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 247, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ПАТ АБ «Укргазбанк» - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №148/07 від 26 листопада 2007 року із змінами і доповненнями до нього з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення згідно рішення суду та 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 14.02.2020 по 23.02.2022 року (включно) у розмірі - 11 146 (одинадцять тисяч сто сорок шість) гривень 58 (п`ятдесят вісім) копійок, включаючи 8215,28 грн. заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, 2 931,30 грн. 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судовий збір у розмірі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М. М.