У Х В А Л А

07 травня 2025 року м. Миколаїв

справа №482/2526/23

провадження №22-ц/812/644/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Крамаренко Т. В., Самчишиної Н. В.,

із секретарем судового засідання Богуславською О. М.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 , які подані через її представника ОСОБА_2 , у цивільній справі за її апеляційною скаргою на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 липня 2024 року, ухвалене за позовом ОСОБА_3 до Новоодеської міської ради Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним вище позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Позивач зазначала, що 14 лютого 2022 року вона придбала у ОСОБА_5 за 100 000 грн житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,55 га з кадастровим номером :04:002:0110. Цей факт підтверджено розпискою ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_5 передав їй ключі від будинку та правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку.

ОСОБА_3 вказувала, що після укладення договору вона почала проживати у цьому будинку, робила у ньому ремонт та сплачувала комунальні послуги.

При купівлі-продажу будинку та земельної ділянки вони домовилися оформити договір нотаріально, однак, не змогли цього зробити, бо ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Спадкоємцями після його смерті є його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_4 , які спадщину не прийняли і свідоцтва про право на спадщину не отримували.

Позивач зауважувала, що вона неодноразово зверталася до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 із пропозицією нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, однак, вони від цього відмовилися, посилаючись на те, що їм спочатку необхідно оформити свої спадкові права, що вимагає витрачання часу та коштів.

Посилаючись на зазначені обставини, а також те, що договір між сторонами фактичного було укладено та виконано його умови щодо передачі коштів та нерухомого майна, ОСОБА_3 просила визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між нею та ОСОБА_5 14 лютого 2022 року, за яким ОСОБА_3 придбала житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,55 га з кадастровим номером :04:002:0110. Також позивач просила визнати за нею право власності на зазначене вище нерухоме майно.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 через свого представника подала клопотання про заміну відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на Новоодеську міську раду Миколаївської області, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , на її думку, не реалізували свої спадкові права після смерті ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_3 зменшила позовні вимоги та просила визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між нею та ОСОБА_5 14 лютого 2022 року, за яким ОСОБА_3 придбала житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 липня 2024 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 14 лютого 2022 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , за умовами якого ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_5 житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

За ОСОБА_3 визнано право власності на цей житловий будинок.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що наявні у матеріалах справи докази доводять факт укладання між сторонами договору купівлі-продажу будинку, оскільки сторонами договору було досягнуто згоди про всі істотні умови договору та відбулося повне виконання договору.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, через представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволення позову.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вказувала, що, по-перше, суд першої інстанції здійснив розгляд справи з неналежним відповідачем. Вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки проживала разом з ним. 28 травня 2024 року нею було отримано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки.

По-друге, суд позбавив її права власності на спадкове майно, яке належало їй та спадкодавцю на праві спільної сумісної власності.

По-третє, ОСОБА_1 стверджувала, що ОСОБА_5 розписку про отримання грошей не підписував та питання щодо продажу майна з нею не узгоджував.

05 травня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала до суду апеляційної інстанції клопотання про витребування доказів та призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Заявник стверджувала, що вона не погоджується з тим, що ОСОБА_5 підписував 14.02.2022 року розписку та отримував грошові кошти за нею.

У зв`язку з цим просила витребувати у АТ «Укрпошта» відомості (в оригіналі) з підписами про отримання пенсії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав по АДРЕСА_1 за період з 01.01.2021 до 01.04.2022 рр. та призначити у справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На вирішення експертів поставити таке питання: «Чи виконаний підпис в оригіналі розписки від 14.02.2022 ОСОБА_5 14 лютого 2022 року особисто чи іншою особою з наслідуванням його підпису?».

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що вищевказані клопотання задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що висновок експерта є доказом, на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (стаття 84 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставин неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви у їх правильності.

Враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, яка серед іншого зводиться до того, що суд першої інстанції розглянув справу за неналежного складу її учасників, колегія суддів на зараз не вбачає підстав для призначення у справі почеркознавчої експертизи, а отже і для витребування доказів.

Керуючись ст.381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 , які подані через її представника ОСОБА_2 , про витребування доказів та призначення судово-почеркознавчої експертизи відмовити.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

Н. В. Самчишина

Повна ухвала складена 08 травня 2025 року.