Справа № 930/3185/24
Провадження № 22-ц/801/1006/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 рокуСправа № 930/3185/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Копаничук С.Г.,

за участі секретаря судового засідання Кобенди Ю.О., Латюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір стягнутих з нього аліментів за рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 04.08.2016 року на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме: з 1/3 частини його доходу на 1/6 частину його доходу. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 04.08.2016 року (справа №140/1602/16-ц) з нього на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (прибутків) на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

До свого звільнення з лав ЗСУ 01.10.2024 він сплачував аліменти, та через погіршення стану здоров`я та отримання інвалідності він позбавлений можливості офіційно працевлаштуватися та відповідно сплачувати аліменти у зазначеному судом розмірі.

У зв`язку з його неспроможністю сплачувати аліменти в повному обсязі, виникла заборгованість в сумі майже 53 000 грн та постановою виконавця від 29.04.2024 на його доходи накладено стягнення.

На сьогоднішній день він не має доходу, є особою з інвалідністю 3 групи, знаходиться у пошуку роботи. Єдиним його доходам зараз є пенсія по інвалідності в сумі 7 123 грн, яку він отримав лише за жовтень.

Інших видів доходу таких як від підприємницької діяльності, дохід з продажів майна, дохід від оренди майна, тощо не має.

Інших видів нерухомого майна, окрім 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , де він зараз поживає, у власності не має.

3 16.01.2024 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей немає, та на його утриманні перебуває її донька від попередніх відносин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дружина офіційно не працює та власного доходу не має. Аліменти від батька дитини стягнуті в судовому порядку та через їх несплату є заборгованість.

Оскільки він не має зараз такого доходу, щоб утримувати свою сім`ю та сплачувати аліменти на користь відповідачки в розмірі, встановленому рішенням суду 1/3 частини від його доходу, через що виникає заборгованість по аліментах, вважає, що є підстави для зменшення їх розміру.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2025 позов задоволено частково.

Зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_1 аліментів за рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 04.08.2016 року (справа N?140/1602/16-ц) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме: з 1/3 частини його доходу на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дитини.

Не погоджуючись з такими рішеннями суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа виданого Немирівським районний судом Вінницької області 04.08.2016, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Могилів-Подільський, жителя АДРЕСА_2 , працюючого учителем фізкультури в Немирівській ЗОШ № 1, стягнуто на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку, всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 20.07.2016 заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до копії довідки до акту огляду медико-соціальною комісією № 521710 від 22.08.2024 ОСОБА_1 є особою з третьою групою інвалідності, інвалідність встановлено на строк до 09.09.2025.

Згідно довідки УПФУ про доходи № 777722, розмір пенсії ОСОБА_1 , за жовтень 2024 року становить 7 123, 62 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у позивача відбулись зміни у матеріальному стані та погіршення стану здоров`я, тому вважає, за доцільне зменшити розміру аліментів з 1/3 частини на 1/4 на утримання неповнолітньої доньки, вказаний розмір є розумним, співмірним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на зміни у матеріальному стані та погіршення стану здоров`я, а також на утримання ним дитини дружини від попереднього шлюбу.

Апеляційний суд зауважує, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Крім того, слід зазначити, що при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

За змістом ст.182 ЦПК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Правове значення при вирішенні даного спору має встановлення наявності або відсутності факту саме зміни матеріального або сімейного стану платника чи одержувача аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів (в даному випадку рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 04.08.2016 року).

Суд першої інстанції, врахувавши погіршення стану здоров`я платника аліментів ОСОБА_1 та зміни його матеріального стану у зв`язку з отриманням ним третьої групи інвалідності, дійшов вірного висновку про зменшення розміру аліментів з 1/3 частини його доходу на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Враховуючи встановлені обставини та положення сімейного законодавства, що регулюють питання обов`язків батьків утримувати дитину, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що розглядаючи спір місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Немирського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2025 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

С.Г. Копаничук