справа № 166/542/25
провадження № 2/166/205/25
РІШЕННЯ

іменем України

09 травня 2025 року с-ще Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Cвистун О.М., за участю секретаря Заєць Н.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася у суд із даним позовом, який мотивує тим, що 10 серпня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75346958 (далі Договір позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6000 грн. Строк позики 64 днів зі сплатою процентів 1,6% в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора UM9zfrN8LG у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Того ж дня, позикодавець на виконання умов Договору позики виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в сумі 6000 грн, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництва платіжної установи ТОВ "ФК Фінекспрес".

21 грудня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" уклали договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики.

31 березня 2023 року між ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром Маркет" укладено договір факторингу № 310323-ФК за умовами якого позивач набув право грошової вимоги, зокрема, до відповідача за Договором позики.

Відповідно до реєстру прав вимог від 31.03.2023 до договору факторингу № 310323-ФМ позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 13039,84 грн, з яких: 6000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 7039,84 грн заборгованість за відсотками.

Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13039,84 грн, а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3500 грн.

Ухвалою суду Волинської області від 08.04.2025 дану справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та призначено судове засідання на 09 год. 00 хв. 09 травня 2025 року.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 2 ст. 191 ЦПК України вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Позов підлягає до часткового задоволення.

Судом установлено, що 10 серпня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено Договір позики, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора UM9zfrN8LG.За умовами Договору позики ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" надає ОСОБА_1 кредит в розмірі 6000 гривень строком на 64 дні з базовою процентною ставкою 1,6 % в день (п. 2 Договору позики). Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п. 4 Договору позики). Відповідно до п. 5.2 Договору позики позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті позикодавця, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) йому зрозумілі.

Пунктом 6.7 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" передбачено, що у разі невнесення чергового ануїтетного платежу, до складу якого входить частина позики, позичальнику на таку частину позики нараховується процентна ставка у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем сплати такого ануїтетного платежу, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів по кожному подібному ануїтетному платежу. Після оплати ануїтетного платежу та процентів, нарахованих за понадстрокове користування позикою (або її частиною), подальше повернення позики здійснюється згідно з графіком платежів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" на виконання умов Договору позики 10 серпня 2021 року надало відповідачу позику в сумі 6000 грн, перерахувавши на платіжну картку № НОМЕР_1 , указану відповідачем у його реквізитах у Договорі позики, що підтверджується довідкою ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" № КД-/ТНПП від 13.03.2025, копією платіжної інструкції "Interkassa" 18541928-cce8-440f-8743-2c06eb6629b8 від 10.08.2021, випискою АТ КБ "Приватбанк" за договором б/н за період 10.08.2021-13.08.2021.

Між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" 21 грудня 2021 року укладено договір факторингу № 2112, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" за грошові кошти відступає ТОВ "Фінансова компанія управління активами" права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей.

Згідно з реєстром прав вимог № 4 боржників від 21.12.2021 ТОВ "Фінансова компанія управління активами" за договором факторингу № 2112 набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики в сумі 7039,84 грн, з яких 6000 грн сума заборгованості за тілом; 7039,84 грн сума заборгованості за процентами.

31 березня 2023 року між ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром Маркет" укладено договір факторингу № 310323-ФМ, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія управління активами" за грошові кошти відступає ТОВ "Фінпром Маркет" права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей в розмірі портфеля заборгованості.

Згідно з реєстром боржників від 31.03.2023 ТОВ "Фінансова компанія управління активами" за договором факторингу № 310323-ФМ набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики в сумі 13039,84 грн, з яких 6000 грн сума заборгованості за тілом; 7039,84 грн сума заборгованості за процентами.

З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 за Договором позики № 75346958 від 10.08.2021 за період з 20.12.2021 по 01.04.2025 установлено, що у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у сумі 13039,84 грн, з яких 6000 грн заборгованість за тілом позики; 7039,84 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами. Після переходу прав вимог відповідача за Договором позики від ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" до ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром Маркет", останніми не здійснювалось нарахування процентів та штрафних санкцій.

Відповідач розмір заборгованості за Договором позики, а саме за сумою позики та відсотками не спростував, заперечень щодо правильності розрахунку такої заборгованості не надав.

Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з договору позики.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши укладення між первісним позикодавцем та відповідачем Договору позики, право вимоги за якою перейшло до позивача, а також наявність заборгованості за ним, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основною сумою позики в розмірі 6000 грн.

Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України.

Зокрема, ч. 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

З наданого представником позивача розрахунку ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" заборгованості за Договором позики установлено, що первісним кредитодавцем нараховувалася заборгованість упродовж 76 днів, тобто поза межами строку позики. Водночас, первісний позикодавець продовжував нараховувати саме проценти за "користування позикою". Позивачем в позовній заяві зазначено, що підтверджується доданими розрахунками заборгованості, що будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачу не нараховувалось.

Пунктом 2 Договору позики чітко встановлений строк дії договору 64 дні, можливості пролонгації строку дії договору умови Договору позики не містять.

Суд не погоджується з доводами представника позивача про пролонгацію Договору позики на підставі п. 6.7 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів", оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що саме з цими Правилами ознайомився ОСОБА_1 перед укладенням Договору позики. Також, роздруківка із сайту первісного позикодавця належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (позикодавця), яка може вносити і вносить відповідні зміни в правила надання грошових коштів у позику, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/1480/17-ц, яку ухвалено з приводу подібних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду вказала, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Надані позивачем Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, Велика Палата Верховного Суду погоджується, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

За наведених обставин, суд уважає, що пролонгація строку дії Договору позики на підставі п. 6.7 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" не відбулася.

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування позикою поза межами строку дії договору є безпідставним, тому проценти за користування позикою за Договором позики повинні нараховуватися упродовж 64 днів за ставкою 1,6%, а саме з 10.08.2021 до 12.10.2021 включно.

Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов Договору позики становить 6144 грн (6000/100х1,6х64).

За наведених обставин з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінпром Маркет" підлягає стягненню заборгованість за Договором позики в розмірі 12144 грн, з яких: 6000 грн заборгованість за тілом кредиту, 6144 грн заборгованість за відсотками.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, укладений між ТОВ "Фінпром Маркет" та адвокатом Ткаченко Ю.О.; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 від 03.04.2018; ордер про надання адвокатом Ткаченко Ю.О. правової допомоги ТОВ "Фінпром Маркет" від 01.11.2024; витяг з акту № 10-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, відповідно до якого адвокат Ткаченко Ю.О. надала правову допомогу ТОВ "Фінпром Маркет" щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Договором позики на загальну суму 3500 грн.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Тобто вказана судова практика є незмінною.

Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними, тобто такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідач доводів щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявив.

З огляду на викладене, частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 2255 грн 98 коп. (12144/13039,84*2422,40), та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3259 грн 55 коп. (12144/13039,84*3500).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" заборгованість за договором позики № 75346958 від 10 серпня 2021 року в розмірі 12144 (дванадцять тисяч сто сорок чотири) гривні, з яких заборгованість за основною сумою позики 6000 гривень, відсотки за користування позикою 6144 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" 2255 (дві тисячі двісті п`ятдесят п`ять) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок судового збору та 3259 (три тисячі двісті п`ятдесят дев`ять)гривень 55 (п`ятдесят п`ять) копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", , юридична адреса: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204;

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун