ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оселя» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Оселя» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги Товариства мотивовані тим, що ОСОБА_1 з 11 жовтня 2019 року є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСЕЛЯ» відповідно умов договору від 04 квітня 2019 року виконувало та виконує свої зобов`язання відносно надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Позивач вказує, що відповідачка свої зобов`язання у повному обсязі не виконує, чим порушує умови договорів.

Згідно розрахунку сума заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 складає 22 492,23 грн..

Враховуючи те, що ОСОБА_1 впродовж тривалого часу ухилялася від сплати наданих їй послуг, Заводським районним судом м. Дніпродзержинська був винесений судовий наказ по справі № 208/2321/24 про стягнення заборгованості з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСЕЛЯ» на суму 13 599,12 грн., а також судового збору у сумі 302,80 грн..

Враховуючи викладене позивач просив стягнути з відповідачки суму заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком у сумі 22 492,93 грн. та судовий збір в розмірі 3028,00 грн..

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оселя» задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просила рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що з листопада 2022 року вона переїхала проживати до міста Одеса, де і проживає по теперішній час, а тому не є учасником вказаних правовідносин, як сторона, яка фактично не мешкає, та управитель, який їй фактично не створює умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, врахувавши наданий відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Відомостями з державного реєстру речових прав.

Встановлено, що 01 жовтня 2016 року співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 проведено зібрання, на якому обрано управителем багатоквартирного будинку - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСЕЛЯ» та обрані уповноважені особи на підписання договору з управителем: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Рішення зборів співвласників оформлено протоколом відповідно вимогам, передбаченим ч. 6, 7 ст. 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Постановою КМУ № 712 від 05 вересня 2018 року затверджені Типові договори про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до Типового Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 04 квітня 2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСЕЛЯ» виконує свої зобов`язання відносно надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 , тобто Товариство є управителем будинків, споруд та прибудинкової території за вищезазначеною адресою в м. Кам`янське та є балансоутримувачем багатоквартирних будинків.

Позивачем, окрім управління, здійснюється надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в тому числі і щодо вищезазначеного багатоквартирного будинку.

Згідно умов договору, Управитель зобов`язується надавати Співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, а Співвласники зобов`язується оплачувати Управителю зазначену послугу, яка вноситься ними не пізніше 30 числа (п. 11 договору) місяця, наступного за розрахунковим.

Періодичність виконання послуг передбачена у додатку № 4 «Вимоги до якості послуги з управління будинком» до договору від 04 квітня 2019 року.

У період з 01 листопада 2019 року по 01 грудня 2024 року позивач надав відповідачу послуги на суму 22 492,93 грн. за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується розрахунком заборгованості.

У зв`язку з несплатою житлово - комунальних послуг ОСОБА_1 11 квітня 2024 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська був винесений судовий наказ по справі № 208/2321/24, про стягнення заборгованості з боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оселя» на суму 13 599,12 грн., а також судового збору у сумі 302,80 грн..

Однак, ухвалою Заводського районного суду від 06 вересня 2024 року судовий наказ по даній справі було скасовано.

Задовольняючи позовні вимоги Товариства в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що споживачем оплата за послуги не проводилась, в зв`язку з чим у боржника виникла заборгованість, яка підлягає стягненню.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

Згідно ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, з 12 березня 2020 р. до 30 червня 2023 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанов КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами), від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилення протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2», постановою КМУ від 09 липня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого КМУ України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 59, 681, 728, 786, 1293 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 64/2022, затвердженим ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Встановивши, що споживачем оплата за послуги не проводилась, в зв`язку з чим у боржника виникла заборгованість, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачки виниклої заборгованості.

Доводи апелянта в скарзі про те, що з листопада 2022 року вона переїхала проживати до міста Одеса, де і проживає по теперішній час, а тому не є учасником вказаних правовідносин, як сторона, яка фактично не мешкає, та управитель, який їй фактично не створює умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що співвласники будинку, зобов`язані своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі, тоді як відповідачкою ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не було надано свого контррозрахунку, квитанцій по сплаті комунальних послуг. Співвласник не звільняється від обов`язку оплати послуги з управління у разі тимчасової відсутності його або членів сім.

Суд першої інстанції чітко вказав підстави для задоволення позову, які відповідають нормам чинного законодавства та з якими погоджується колегія суддів.

Інші доводи апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення суду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Рішення, як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 07 травня 2025 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова