Справа № 594/1644/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

представника позивача адвоката Дейнюк М.П.

представника відповідачки адвоката Богуна В.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Борщеві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Борщівська міська рада в особі органу опіки та піклування, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі другого відділу, про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дейнюк М.П., в листопаді 2024 року звернувся в суд з позовом, у якому просив: встановити юридичний факт, а саме, що він самостійно виховує та утримує малолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягувати з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання до суду цієї позовної заяви.

Позивач посилався на те, що він самостійно виховує та утримує спільну з відповідачкою доньку ОСОБА_4 тривалий час, а саме з червня 2022 року. Зазначив, що відповідачка з власної волі не бере участі у вихованні доньки ОСОБА_4 , не піклується про неї, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечувала та не забезпечує необхідного медичного догляду і лікування дитини, як складову частину виховання, та не забезпечує матеріально. Позивач зазначив, що з відповідачкою проживали спільно до червня 2022 року. На початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України відповідачка та донька, з метою забезпечення безпеки виїхали за межі території України. На початку червня 2022 року відповідачка з донькою ОСОБА_4 приїхали у м. Тернопіль, де він їх зустрів. Проте, відповідачка без жодних пояснень одна повернулася проживати у м. Київ. Він з донькою ОСОБА_4 , з метою забезпечення їхній доньці безпечних умов проживання, оселилися в будинку його матері за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають разом станом на сьогодні. Зважаючи на те, що в Україні введено військовий стан та оголошено мобілізацію без підтвердження факту самостійного виховання та утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 він у будь-який час може бути мобілізований, а відповідно їхня донька залишиться одна. Оскільки відповідачка з червня 2022 року, а саме з часу, як вона прийняла рішення повернутися до м. Києва та залишити доньку разом з ним, жодної участі у вихованні доньки не приймає, не цікавиться її життям, успіхами у школі та станом її здоров`я, така ситуація є вкрай небезпечною для подальшої долі їхньої малолітньої доньки, зважаючи й на те, що за два роки самостійного виховання доньки в ситуації тривалого воєнного стану в країні, в них склалися тісні довірливі відносини як батька та доньки, та поряд зі ним донька почуває себе в повній безпеці.

Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

ОСОБА_2 через представника адвоката Богуна В.М. звернулася в суд із зустрічним позовом (справа № 594/1644/24, провадження №2/594/111/2025) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною.

Ухвалою суду від 05 березня 2025 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: Борщівська міська рада, ІНФОРМАЦІЯ_3 , про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у вихованні, спілкуванні та об`єднано позови в одне провадження.

В процесі підготовчого провадження ухвалою суду від 26 березня 2025 року в даній справі за заявою сторони позивача залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, а також за заявою представника ОСОБА_2 залишено без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у вихованні, спілкуванні з дитиною.

Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Дейнюк М.П. його позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що з червня 2022 року позивач з малолітньою донькою ОСОБА_4 проживає у м.Борщеві, в будинку матері, а відповідачка в м.Києві. Відповідачка час від часу телефонує до доньки, але не підтримує зв`язку з школою, де навчається дитина, її вихованням займається виключно батько, який також супроводжує її до лікувального закладу. Встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини необхідне позивачу для отримання відстрочки від призову.

Представник відповідачки адвокат Богун В.М. в судовому засіданні не підтримав поданий в процесі підготовчого провадження відзив на позов, пояснив, що відповідачка не заперечує щодо задоволення вимог позивача про встановлення факту самостійно виховання та утримання позивачем їхньої малолітньої доньки. Проте, відповідачка цікавиться дитиною, телефонує до неї, дарує подарунки, передає кошти, час від часу зустрічається з дитиною. За спільною домовленістю дійсно дитина залишилася проживати з батьком, а відповідачка поїхала шукати роботу в м.Київ, де проживає по даний час.

Представники третіх осіб - Борщівської міської ради в особі органу опіки та піклування, ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі другого відділу в судове засідання не з`явилися, клопотали розглядати справу за їхньої відсутності.

При цьому Борщівська міська рада направила суду письмові пояснення по справі, в яких з посиланням на долучені до матеріалів справи докази не заперечує щодо заявлених позовних вимог позивача ОСОБА_1 .

Представник ІНФОРМАЦІЯ_5 направив суду письмове клопотання в даній справі, в якому зазначив, що є підстави для відмови у відкритті провадження в даній справі, оскільки такий спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, тому просив провадження в справі закрити.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у м.Борщеві Борщівського району Тернопільської області і її батьками є сторони в даній справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с.9).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 26 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2296, та який 05 червня 2023 року рішенням Солом`янського районного суду м.Києва у цивільній справі № 594/1199/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, було розірвано (а.с.10).

Згідно даних довідки Борщівської міської ради №1155 встановлено, що ОСОБА_1 має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , однак проживає без реєстраціїї з батьком в АДРЕСА_1 .

Відповідно до Акту обстеження умов проживання №49, складеного 03 червня 2024 року комісією служби у справах дітей Борщівської міської ради (а.с.13), встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Батько займається вихованням дитини. З його слів встановлено, що з червня 2022 року він виховує доньку самостійно. ОСОБА_1 забезпечує доньку одягом, взуттям, повноцінним харчуванням. Взаємовідносини в сім`ї дружні та доброзичливі. Батько з донькою часто ходить на прогулянки в ліс, дитячий майданчик.

Згідно з довідкою №230, виданою 12 червня 2024 року Борщівським НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів №3 - гімназія ім. Романа Андріяшика» (а.с.14), учениця ОСОБА_3 зарахована до НВК в 2022 році, регулярно відвідує школу, має завжди охайний та доглянутий вигляд. За час навчання доньку супроводжує та забирає з НВК батько - ОСОБА_1 . Останній підтримує контакти з вчителями, цікавиться успішністю та шкільним життям дитини. Мати дитини, ОСОБА_2 з 2022 року контакту зі школою не підтримує, з учителями не спілкується.

Відповідно до довідки №32/07-01, виданої 12 червня 2024 року КЗ «Борщівський центр дитячої та юнацької творчості» Борщівської міської ради (а.с.15), неповнолітня ОСОБА_3 є гуртківцем вокального та хореографічного гуртків КЗ ЦДЮТ. З 2022 року вона займається у даному позашкільному закладі, регулярно та успішно відвідує заняття, є творчою, активною, дисциплінованою, охайною. Батько ОСОБА_1 завжди супроводжує та забирає доньку із занять, цікавиться успіхами дитини, підтримує контакти із керівниками гуртків закладу. Мати дитини, ОСОБА_2 з 2022 року контакту із закладом не підтримує.

Згідно даних довідки № 77 від 24 травня 2024 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Борщівської міської ради за підписом лікаря ОСОБА_6 (а.с.16), ОСОБА_3 знаходиться під наглядом лікувального закладу з червня 2022 року, на візити дитину постійно супроводжує батько ОСОБА_1 .. Мати з часу перебування дитини на обліку її не супроводжувала, контакту з лікувальним закладом не підтримувала.

Відповідно до Акту обстеження житлових умов ОСОБА_1 № 396 від 28 червня 2024 року, складеного комісією у складі депутата міської ради Микитейчук М.М., сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.17), встановлено, що дитина ОСОБА_3 проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 нопільської області та перебуває на повному утриманні ОСОБА_1 .

Згідно даних листа Борщівської міської ради №1755 від 02 липня 2025 року про надання інформації на адвокатський запит (а.с.18) встановлено, що впродовж 2022-2024 років скарги від ОСОБА_2 , жительки м.Київ з приводу здійснення перешкод ОСОБА_1 щодо участі у вихованні дитини ОСОБА_3 до служби у справах дітей Борщівської міської ради не надходили.

Згідно інформації, наданої Солом`янським відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у листі № 128941 від 05 липня 2024 року (а.с.23), виконавчий документ про стягнення аліментів з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 до відділу не пред`являвся і на виконанні не перебуває.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в запасі Збройних сил України, що підтверджується тимчасовим посвідченням № НОМЕР_2 , виданим 28 липня 2017 року військовим комісаром Борщівського РВС (а.с.24).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_7 пояснили, що проживають по сусідству з позивачем ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 і підтвердили, що малолітня дочка сторін ОСОБА_4 проживає разом з ним та його матір`ю, позивач самостійно займається вихованням доньки, матері дитини за місцем її проживання не бачили з 2022 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено під час розгляду справи, між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання їхньої спільної дитини, сторона відповідачки не заперечувала, що малолітня дочка сторін з 2022 року проживає з батьком.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно п.4) ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Таким чином, законодавець визначив в п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», гарантований захист дітей до 18 років, які утримуються військовозобов`язаними жінками та чоловіками.

Статтею 51 Конституції України, ч. 2-3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024, а саме згідно Додатку 5 «Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» одним з документів, що підтверджують право на відстрочку для осіб, вказаних в абзацу 4 частини 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993, є документи, які підтверджують, що особа самостійно виховує та утримує дитину (рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України).

Тобто в цьому випадку позивачу для забезпечення можливості повноцінного догляду та створення належних умов для дитини і збереження її прав та інтересів необхідне рішення суду, що підтверджує факт самостійного виховання та утримання дитини батьком.

Відповідно до ч.2 ст. 315ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, перелік яких не є вичерпним.

Оскільки факт самостійного виховання та/або утримання дитини не може бути встановлений у позасудовому порядку, адже жодний орган влади (суб`єкт владних повноважень) не наділений повноваженнями встановлювати такий факт, то його встановлення можливе лише у судовому порядку в суді цивільної юрисдикції.

З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дитини, питання, заявлене батьком у цій справі, не може з`ясовуватися безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дитини в позовному провадженні.

Факт самостійного виховання та утримання батьком дитини в даній справі підтверджується дослідженими під час судового розгляду справи доказами і в суду немає підстав сумніватись в достовірності цих доказів.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що встановлення факту самостійного виховання та утримання позивачем ОСОБА_1 своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 впливає на можливість здійснення ним права на захист прав та інтересів дитини, в тому числі, шляхом отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації задля здійснення належним чином особисто своїх батьківських обов`язків, які покладені на нього Сімейним кодексом України, діяти в інтересах дитини у випадках передбачених Законом.

Тому, враховуючи вищенаведені норми законодавства та встановлені обставини, суд вважає правильним та доцільним задовольнити позов та встановити факт самостійного виховання та утримання батьком, ОСОБА_1 своєї малолітньої доньки, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст ст. 4-5, 12-13, 263-265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт самостійного виховання та утримання батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , своєї малолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Треті особи без самостійних вимог:

Борщівська міська рада, місцезнаходження: м. Борщів вул. Грушевського, 2 Чортківського району Тернопільської області, ;

ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі другого відділу, місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Повне рішення складено 08 травня 2025 року.

Головуючий: Г.Зушман