Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2/641/1853/2025 Справа № 641/2548/25
У Х В А Л А

12 травня 2025 року

Суддя Слобідського районного суду міста Харкова Кожихова Г.В., за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М., розглянувши клопотання про закриття провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

09.04.2025 представник позивача ТОВ «Іннова Фінанс» - Чуча С.О., через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 05.11.2024 станом на дату підготовки позовної заяви включно складає 35 560,00 грн., з яких; 14 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 21 560,00 грн. заборгованість за процентами (14000*1%*154) та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн..

Ухвалою від 11.04.2025 позовна заява прийнята до розгляду й відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням (виклику) сторін.

28 квітня 2025 року від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки позивач погасила заборгованість за кредитним договором, що була предметом позову. Також просить повернути сплачений судовий збір.

Розглянувши вказану заяву представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За змістом положень п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору; при цьому суд також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до частини першої статті 2ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» у контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають передбачені законом процесуальні можливості припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначено, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Слід зазначити, що вказана практика є сталою, на що неодноразово вказувалося Верховним Судом (постанова від 12.07.2023, справа № 755/12807/19).

Подібні правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19, від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц, провадження № 61-1807св20, ухвалах Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справа № 520/2224/19-ц, провадження № 61-4067св21, від 13 липня 2022 року у справі № 761/28514/15, провадження № 61-3747св21, постанова від 12.07.2023 року, справа № 755/12807/19.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору між Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 є стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 37682,40 грн; відповідна позовна заява подана товариством до суду 09 квітня 2025 року, яка оплачена судовим збором у сумі 2422,40 грн.

Водночас, після відкриття провадження у справі (11.04.2025) за даним позовом від представника позивача до суду надійшла заява про закриття провадження у зв`язку погашенням 28.04.2025 ОСОБА_1 заборгованості за вказаним кредитним договором та повернення сплаченої суми судового збору.

Ураховуючи, що на час відкриття провадження у справі зобов`язання не були припинені, тобто предмет спору існував, то відсутні підстави для закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити позивачу наслідки закриття провадження у справі, передбачені частиною другою статті 256 ЦПК України, згідно якої у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Також, пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крімвипадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (частина 2 статті 7 ЗУ «Про судовий збір»).

Аналогічна позиція зазначена в частині першій статті 142 ЦПК України.

Згідно частини третьої статті 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 255 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору відмовити.

Роз`яснити представнику позивачу, що він не позбавлений процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи у інший процесуальний спосіб.

При цьому суд роз`яснює позивачу наслідки, передбачені ст. 256 ЦПК, а саме: у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст. 354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяГ. В. Кожихова