Провадження №2-з/932/36/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

02.05.2025 місто Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Салькової В.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки і піклування Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей разом із матір`ю, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Управління служба у справах дітей Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей разом з батьком,

ВСТАНОВИВ:

Судом розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки і піклування Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей разом із матір`ю, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Управління служба у справах дітей Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей разом з батьком.

Представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 через систему Електронний суд подана суду заява про забезпечення позову у справі, в якій він просив забезпечити позов шляхом визначення часу спілкування дітей з матір`ю таким чином: за місцем проживання ОСОБА_1 в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , з 10-00 ранку першого дня зимових, весняних та осінніх канікул до 18-00 останнього дня зимових, весняних та осінніх шкільних канікул; також з 10-00 ранку першого дня літніх шкільних канікул до 18-00 14 дня літніх шкільних канікул, щомісячно з 14-00 кожної першої п`ятниці до 18-00 кожної першої неділі та з 14-00 кожної третьої п`ятниці до 18-00 кожної третьої неділі без присутності батька, зобов`язавши батька дітей ОСОБА_3 передавати дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їхній матері ОСОБА_1 за місцем проживання дітей: АДРЕСА_2 , згідно з визначеним судом часом спілкування з моменту постановлення ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили.

Обґрунтовує необхідність забезпечення позову тим, що справа про визначення місця проживання дітей розглядається вже тривалий час і може розглядатися ще невизначений період часу, і сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту дітей з матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб, зокрема, батька дітей, обмежити або взагалі відгородити дітей від зустрічей з матір`ю. Вважає зустрічі дітей з матір`ю співмірним заходом забезпечення позову. Відповідач не надав жодних доказів того, що зустрічі можуть привести до негативних наслідків для дітей.

Наголошує, що відсутність стабільних контактів матері з дітьми створює загрозу втрати безпосереднього емоційного контакту, що в подальшому може утруднити виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дітей з матір`ю.

Також зазначає, що відповідачем ОСОБА_3 не виконується розпорядження Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради щодо участі ОСОБА_1 у вихованні дітей, яким визначено години для участі у вихованні та спілкуванні матері з дітьми.

Представником відповідача ОСОБА_6 через систему Електронний суд подані заперечення на заяву, в яких наголошене, що саме така заява вже вирішена ухвалою суду від 08.04.2025, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлене, і повторне звернення з такою заявою є проявом зловживання позивачем правами. Крім того, позивачем не доведене та не обґрунтоване, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може перешкодити фактичному виконанню або зробити неможливим виконання судового рішення у справі про визначення місця проживання дітей з матір`ю, крім припущення про втрату емоційного контакту дітей з нею. Предметом спору в справі є визначення місця проживання дітей, судом не вирішується спір щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі одного з батьків у вихованні дітей, отже, зв`язок між заходом забезпечення позову та предметом позову відсутній, заявлений захід виходить за межі предмету спору і не є співмірним з ним. Доказів перешкоджання ОСОБА_3 ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми не надано. Просить відмовити у задоволенні заяви.

Вивчивши заяву та додатки до неї, оцінивши доводи, викладені в запереченнях на заяву, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

В даній справі між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, які наразі мешкають з батьком ОСОБА_3 .

Положення статей 149, 150 ЦПК України регламентують, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Діюче законодавство не зобов`язує суд при вирішенні заяви про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, суд має лише запобігти ситуації, яка утруднить або унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Статтею 150 ЦПК України визначений перелік видів забезпечення позову, пунктом третім передбачене і встановлення обов`язку вчинити певні дії у разі, якщо спір виник із сімейних відносин.

Частиною десятою статті 150 ЦПК України встановлена заборона вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи, що справа безпосереднім чином пов`язана з правами та інтересами дітей, суд наголошує, що згідно з положеннями статті третьої Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Україна як держава-учасниця взяла на себе зобов`язання забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною третьою ст.9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У даній справі з додатків до заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дітьми.

Згідно зі ст.157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частин першої і другої ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з таких батьків.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що мати, яка проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Слід констатувати, що дана справа дійсно розглядається тривалий час з 26.10.2023, і сприяння забезпеченню контакту малолітніх дітей з матір`ю має переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дітей від зустрічей із матір`ю. З метою запобігання втрати емоційного контакту матері з малолітніми дітьми, погіршення характеру відносин між ними на період розгляду справи судом до остаточного вирішення питання про визначення місця проживання дітей суд вважає за необхідне застосувати забезпечення позову в спірних правовідносинах із дотриманням вимог законодавства, яким врегульовано правовий механізм забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2023 головою адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради прийняте розпорядження №273-р за заявою ОСОБА_1 визначені години для участі у вихованні та спілкуванні дітей для позивача: кожен день з 19-00 до 20-00 особисто або за допомогою додатків чи месенджерів у форматі відеозв`язку.

Вказане розпорядження прийняте з урахуванням витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 06.12.2023. Наразі розпорядження є чинним, але фактично не виконується сторонами.

Надавши оцінку обґрунтованості доводів сторони позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів, враховуючи право матері на особисте спілкування з дітьми, відсутність відомостей про обставини, які обмежують право на таке спілкування, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити заяву частково та забезпечити позов у спосіб, відображений в розпорядженні №273-р від 14.12.2023, забезпечивши позивачеві можливість щоденного спілкування з дітьми у визначені розпорядженням години особисто або за допомогою месенджерів у форматі відеозв`язку.

На думку суду, такі зустрічі матері з дітьми сприятимуть поступовому відновленню стосунків між ними, які були втрачені під час відсутності особистого спілкування, відповідатимуть інтересам як матері, так і дітей, та зможуть усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дітей з матір`ю, якщо за наслідками розгляду справи суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову.

Забезпечення позову визначеним судом шляхом є співмірним заходом забезпечення позову, не порушуватиме прав відповідача та не призведе до негативних наслідків для останнього.

Отже, суд вважає, що забезпечення позову повинно бути здійснене у вигляді зобов`язання відповідача надавати позивачеві можливість без присутності батька безперешкодно спілкуватися з дітьми у точно визначені час та дні кожного дня з 19-00 до 20-00 особисто на території міста Дніпра або за допомогою месенджерів у форматі відеозв`язку.

При цьому суд не визначає місцем здійснення особистого спілкування матері з дітьми конкретно зазначену позивачем адресу, оскільки діти мешкають в м. Дніпрі, а домоволодіння ОСОБА_1 знаходиться за межами м. Дніпра, і його визначення місцем спілкування не є доцільним з огляду на віддаленість від місця проживання дітей та наявні обмеження у часі спілкування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.149,150,260,353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки і піклування Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей разом із матір`ю, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Управління служба у справах дітей Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей разом з батьком задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 надавати ОСОБА_1 можливість безперешкодного особистого, без присутності батька, спілкування, побачення та спільного проведення часу на території міста Дніпра, а також спілкування за допомогою месенджерів в форматі відеозв`язку, з малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щоденно з 19-00 до 20-00.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 02.05.2025 та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: В.С. Салькова