Номер провадження: 22-ц/813/1871/25
Справа № 495/1627/24
Головуючий у першій інстанції Савицький С.І.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

учасники справи: позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк», відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в особі свого представника Ніколаєнко Олени Миколаївни

на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 червня 2024 року, ухвалене Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у складі: судді Савицького С.І. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

26 лютого 2024 року позивач Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» в особі свого представника Ляра Дмитра Юрійовича звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який мотивував тим, що відповідачка ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 10.09.2020.

18.11.2022 відповідачка ОСОБА_1 підписала власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват 24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу.

На підставі укладеного Договору відповідач отримала платіжний інструмент кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії - 03/23, тип «Універсальна» GOLD, що підтверджується випискою по рахунку.

18.11.2022 відповідачкою було підписано Додаткову угоду до Кредитного договору від 18.11.2022. Відповідно до п. 1. Додаткової угоди Сторони узгодили змінити умови Кредитного договору шляхом внесення в Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг наступних змін:

1. Тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія;

2. Строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї Додаткової угоди ( п.п. 1.1., 1.2.)

3. Процентна ставка, відсотків річних: 12,0% (п.п. 1.2., 1.3. Договору).

4. Мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повного погашення кредиту.

Тобто позивач пішов на зустріч відповідачці та враховуючи її фінансовий стан, сторони узгодили пільгові умови обслуговування.

Згідно із п. 2. Додаткової угоди Сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст. ст. 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі.

Проте зобов`язання за кредитним розрахунком відповідачка не виконала, у зв`язку з чим у останньої станом на 14.02.2024 мається заборгованість у сумі 32767,13 грн, з яких: 30076,06 грн заборгованість за тілом кредиту; 2691,07 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Тому позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.09.2020 у розмірі 32767,13 грн, яка складається з: 30076,06 грн заборгованість за тілом кредиту; 2691,07 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Від представника відповідачки адвоката Мазурик З.Я. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, оскільки підписання заяви про приєднання не може вважатися укладенням кредитного договору на визначених банком умовах. Окрім того, розрахунки заборгованості, на які посилається позивач не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, а отже не є належним та допустимим доказом заявленої позивачем заборгованості.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 червня 2024 року позов Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30076,06 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Вирішено судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду, Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» в особі свого представника Ніколаєнко О.М. подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 червня 2024 року в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками в розмірі 2691,07 грн, ухваливши в цій частині нове рішення та задовольнивши позовні вимоги в цій частині в повному обсязі. В частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 30076,06 грн рішення суду не оскаржується.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції, відмовляючи у стягненні відсотків, неналежним чином дослідив докази по справі та не надав їм вірної оцінки.

Вказує, що 10.09.2020 відповідач був письмово ознайомлений з умовами кредитування в банку шляхом підписання ним 10.09.2020 заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. У вказаній заяві були викладені істотні умови кредитного договору, а саме: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, сума /ліміт кредиту 50000 грн для карт «Універсальна» та 75000 грн для карт «Універсальна Gold»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту-споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом; можливі види (форми) забезпечення кредиту без забезпечення; процентна ставка 42,0% для карт «Універсальна» та 40,8% для карт «Універсальна Gold», тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом.

Підписавши вказану вище заяву, відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, в тому числі і з розміром відсоткової ставки.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості стягнення заборгованості у розмірі 32767,13 грн, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Предметом апеляційного перегляду справи є рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 30076,06 грн не переглядається.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 10.09.2020.

18.11.2022 відповідачка ОСОБА_1 підписала власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу.

Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50000 грн (п. 1.2. Договору);

Розмір кредитного ліміту не перевищує 50000 грн для карт «Універсальна», 75000 грн для карт «Універсальна Gold».

Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією.

Процентна ставка, відсотків річних: 42 % для карт «Універсальна», 40,8% для карт «Універсальна Gold» (п.1.3 Договору);

Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредит картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4 Договору);

Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 10 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. Договору);

Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).

На підставі укладеного Договору відповідач отримала платіжний інструмент кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії - 03/23, тип «Універсальна» GOLD, що підтверджується випискою по рахунку.

18.11.2022 відповідач підписав власноручно Додаткову угоду №SAMDN4956_ 01 до Кредитного договору від 18.11.2022 (а.с. 50-52).

Відповідно до п. 1. Додаткової угоди Сторони узгодили змінити умови Кредитного договору шляхом внесення в Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг наступних змін:

Тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія;

Строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї Додаткової угоди ( п.п. 1.1., 1.2.);

Процентна ставка, відсотків річних: 12,0% (п.п. 1.2., 1.3 Договору).

Мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повного погашення кредиту.

Згідно із п. 2. Додаткової угоди Сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст. 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди сторони узгодили, що на дату її підписання заборгованість за кредитним договором становить 32775,39 грн, із них: основна сума боргу за кредитом становить 30076,06 грн, нараховані, але не сплачені проценти становлять 2699,33 грн.

Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідачки номер картки НОМЕР_1 підтверджується випискою за договором б/н за період 01.10.2020-14.02.2024 (а. с. 44-52).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем на підтвердження зазначених у позові обставин, станом на 14.02.2024 відповідач має заборгованість у сумі 32767,13 грн, з яких: 30076,06 грн заборгованість за тілом кредиту; 2691,07 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Відмовляючи у позові в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції виходив з того, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10.09.2020 шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» 2691,04 грн заборгованості за простроченими відсотками.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунку), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2 ст. 1069 ЦК України).

Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України регламентовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язуватися повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2ЦК України).

Стаття 76 ЦПК України визнає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як убачається з матеріалів справи, 10.09.2020 сторони уклали кредитний договір, шляхом підписання заяви про приєднання до умов та правил надання послуг. У підписаній відповідачем заяві, сторони погодили істотні умови кредитування, у тому числі процентну ставку для карт «Універсальна» - 42%, для карт «Універсальна Gold» - 40,8%.

З огляду на викладене, на підставі укладеного між сторонами письмового договору, у них відповідно до ст. 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які витікають із договору споживчого кредиту.

З наданих банком доказів убачається, що відповідачці була видана картка «Універсальна Gold», якою ОСОБА_1 користувалася, про що свідчить виписка з рахунку відповідачки.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 30 червня 2023 року в справі N 274/7221/19 (провадження N 61-1513св23) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з цим Законом підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Водночас, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року N 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відповідно виписка за рахунком, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом заборгованості позичальника за сумою кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Подібні висновки Верховний Суд виклав у постановах від 16 вересня 2020 року у справі N 200/5647/18 (провадження N 61-9618св19), від 20 жовтня 2020 року у справі N 456/3643/17 (провадження N 61-9882св20), від 28 жовтня 2020 року у справі N 760/7792/14-ц (провадження N 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі N 278/2177/15-ц (провадження N 61-22158св19).

Таким чином, виписка з карткового рахунку, додана до позовної заяви, є належним та допустимим доказом, що підтверджує розмір заборгованості за тілом кредиту, а також доказом існування між сторонами кредитних правовідносин, ураховуючи факт користування позичальником кредитними коштами, часткового повернення отриманих коштів у кредит.

З виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідачка активно користувалася кредитними коштами у межах кредитного ліміту, знімаючи грошові кошти та здійснюючи покупки за кредитні кошти. Періодично ОСОБА_1 погашала наявну заборгованість, приймаючи та виконуючи, таким чином, умови укладеного договору, у тому разі і щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Отже позивачем доведено суду, що на час підписання кредитного договору, між сторонами було досягнуто домовленості щодо усіх його істотних умов, у тому числі щодо процентної ставки за користування кредитними коштами.

Наведеного суд першої інстанції не врахував і дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 2691,07 грн.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 червня 2024 року в оскаржуваній частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками задовольнити.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, і за подання апеляційної скарги 3633,60 грн.

Оскільки позов підлягає повному задоволенню, то з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6056 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в особі свого представника Ніколаєнко Олени Миколаївни задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 червня 2024 року в оскаржуваній частині щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками та щодо судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором № б/н від 10 вересня 2020 року у розмірі 2691,07 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) судовий збір у розмірі 6056 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складення повного тексту постанови 29 квітня 2025 року

Судді: М.В. Назарова

О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко