Справа № 638/1575/25
Провадження № 2/638/2991/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова

у складі головуючого судді Заварзи Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 04 серпня 2007 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 235. Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_4 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ».

Від вищевказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою для розірвання шлюбу є втрата взаєморозуміння та різні погляди на життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, станом на даний час шлюбні відносини фактично припинені, кожна із сторін має власне окреме особисте життя, спільно не проживають приблизно шість місяців, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить лише формальний характер. Примирення не можливе. Дитина проживає разом із позивачем. Спору щодо поділу майна між сторонами немає.

У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить суд заявлені позовні вимоги задовольнити. Ухвалити рішення про розірвання шлюбу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

30 квітня 2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла заява позивача ОСОБА_1 про розгляд даної справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Разом з тим, 22.04.2025 року та 29 квітня 2025 року, через систему «Електронний суд» на адресу Шевченківського районного суду м. Харкова надійшли заяви відповідача ОСОБА_2 про розгляд даної справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд встановив наступне.

04 серпня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , про що складено відповідний актовий запис № 235, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 22 серпня 2007 року (а.с. 9).

Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_4 » на прізвище чоловіка ОСОБА_8 .

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 20 березня 2013 серпня (а.с. 10).

Частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини першої статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина третя статті 109 СК України).

Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 114 та абзацу 2 частини третьої статті 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, вирішення судом питання про прізвище, яке бажає мати той з подружжя, який змінював його під час державної реєстрації шлюбу, залежить від зазначення відповідних вимог у поданих до суду заяві або позові.

Оскільки шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд доходить висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 142 ЦПК України, частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При поданні позовної заяви позивачем сплачений судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., що документально підтверджено квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 1 від 29 січня 2025 року (а.с. 2).

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, у якій він заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає, що підлягають поверненню з державного бюджету 605 грн. 60 коп., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду.

Понесені позивачем документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в іншій частині у сумі 605 грн. 60 коп., відповідно до статті 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, статтею 51 Конституції України, статтями 21, 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112 - 115 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між сторонами у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований 04 серпня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що складено відповідний актовий запис № 235.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. витрат зі сплати судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. витрат зі сплати судового збору, сплаченого нею за подання до суду позовної заяви за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 1 від 29 січня 2025 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 30 квітня 2025 року.

Суддя Т. В. Заварза