ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року

м. Харків

справа № 638/1397/24

провадження № 22-ц/818/1085/25

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Маміної О.В., Савенко М.Є.,

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Феденко Марина Володимирівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 червня 2024 року в складі судді Невеніцина Є.В.,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ; визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за реєстровим номером 897; про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 ; про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за реєстровим номером 898; визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за реєстровим номером 899.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Дата смерті батька прийшлася на введений в Україні воєнний стан, тому прибути до України до дня його поховання позивач не могла. Крім того, станом на день смерті батька у позивач був прострочений паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Для того, щоб звернутись до нотаріуса чи Генерального консульства України в Торонто (Канада) з метою подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, позивачу потрібно було спочатку отримати новий паспорт громадянина України для виїзду за кордон. 20.01.2023 року позивач звернулась до Генерального консульства України в Торонто, однак запис на прийом відбувається лише онлайн, для чого спочатку потрібно підтвердити громадянство України. 03.04.2023 р. позивач на свою електронну скриньку отримала відповідь зазначеного консульства про те, що за результатами здійсненої перевірки, підтверджено її належність до громадянства України. У цьому зв`язку позивачу запропоновано записатись онлайн на подачу документів на оформлення закордонного паспорта через веб- сторінку www.online.mfa.gov.ua. 10.04.2023 р. позивач на офіційну електронну скриньку Генерального консульства ІНФОРМАЦІЯ_2 направила запит та в цей же день отримала відповідь, після чого позивач змогла записатися в онлайн черзі на 22.05.2023 р. Згідно даним сайту Міністерства закордонних справ України https://passport.mfa.gov.ua/ новий паспорт громадянина України для виїзду за кордон позивачу видано лише 25.09.2023 р., що вже перевищило строк на прийняття спадщини. Після отримання нового паспорта позивачу вдалося записатися на прийом до консула Генерального консульства України в Торонто для вчинення нотаріальної дії - подання заяви про прийняття спадщини померлого батька на 14.11.2023 р. Раніше такої дії вчинити позивачу не надавалось можливим, про що свідчить відповідь консульства від 05.11.2023. Отже, тривалий строк перевірки консульством українського громадянства - з 20 січня 2023 по 03 квітня 2023, затримка у виготовленні та видачі нового паспорта громадянина України для виїзду за кордон з вини державного органу - Міністерства закордонних справ України - 4 місяці - з 22.05.2023 по 25.09.2023, що не передбачено жодним нормативним актом України, а також неможливість без нового закордонного паспорта звернутись до консула за вчиненням нотаріальної дії, вплинули на пропуск позивачем строку для прийняття спадщини. З вищезазначених обставин вбачається, що позивач вчиняла всі можливі дії для того, щоб заявити про прийняття нею спадщини після померлого батька, однак подання заяви залежало від терміну вчинення вищезазначених дій консульства та МЗС України, тобто позивач з 20 січня 2023 р. звернулась до консула, однак процедура перевірки громадянства, виготовлення нового паспорта та черга онлайн запису до консула для вчинення нотаріальної дії об`єктивно не залежали від її волевиявлення на прискорення вчинення тих чи інших дій. Тому першим днем, коли позивач об`єктивно отримала можливість подати нотаріально посвідчену консулом заяву про прийняття спадщини - це 14.11.2023, що перевищує строк для прийняття спадщини. Після посвідчення консулом документів позивач одночасно посвідчила довіреність на її представника у м. Харкові ОСОБА_4 , який міг би допомогти звернутися до приватного нотаріуса ХМНО Феденко М.В., якою заведено спадкову справу. 16 січня 2024 року представник за довіреністю Тимошенко С.В. міжнародною поштою отримав оригінал довіреності, посвідченої консулом, та заяви про прийняття спадщини від 14.11.2023. 17.01.2024 представник за довіреністю Тимошенко С.В. звернувся до зазначеного нотаріуса та 20.01.2024 отримав постанову від 19.01.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови нотаріус зазначила, що на момент звернення стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме 17.01.2024 року, строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вичерпаний. Також приватним нотаріусом видано Інформаційну довідку № 75466489 зі Спадкового реєстру від 17.01.2024, згідно з якою підтверджено наявність спадкової справи (номер у Спадковому реєстрі 70198445) після смерті батька, заведеної 30.01.2023 приватним нотаріусом ХМНО Феденко М.В., а також видача зазначеним нотаріусом трьох свідоцтв про право на спадщину за законом.

Отже, за обставин постійного проживання у Канаді та об`єктивної неможливості подати заяву про прийняття спадщини, оформлену у встановленому законом порядку, у визначений законом строк, позивач не змогла прийняти спадщину. Вважає, що її проживання на великій відстані від місця відкриття спадщини - у Канаді, та інші вищезазначені обставини є поважними причинами незвернення до нотаріуса або консульської установи у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини за законом.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 червня 2024 року позовні вимоги задоволені частково.

Визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Визнано недійсним свідоцтво по право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом ХМНО Феденко М.В. 21.12.2023 року за реєстровим номером 897 щодо успадкування квартири АДРЕСА_2 спадкодавця ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса ХМНО Феденко М.В., про реєстрацію за ОСОБА_2 (РНКОПП НОМЕР_1 ) права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , індексний номер: 70836070, від 21.12.2023 17:58:42, номер відомостей про речове право: 53058840, яка зареєстрована на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 897, виданий 21.12.2023 Феденко М.В. - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області.

Визнано недійсним свідоцтво по право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом ХМНО Феденко М.В. 21.12.2023 року за реєстровим номером 898.

Визнано недійсним свідоцтво по право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом ХМНО Феденко М.В. 21.12.2023 року за реєстровим номером 899.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп.

Рішення мотивовано тим, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження наявності поважних причин для поновлення строку для прийняття спадщини. А саме доведено, що ОСОБА_1 здійснила належні та передбачені законодавством дії для подання заяви про прийняття спадщини у строки визначені ст.1270 ЦК України, проте подати зазначену заяву не змогла з незалежних від неї причин. Тому наявні підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини та як наслідок визнання недійсним свідоцтва та скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно, здійснену на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, як похідної вимоги.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі та дійшов помилкового висновку про доведеність позовних вимог. Зазначені позивачкою причини для надання додаткового строку не є поважними, оскільки позивачка не була позбавлена можливості направити заяву про прийняття спадщини поштовим зв`язком. Крім того нотаріуси, які здійснюють свою діяльність в Канаді, мали можливість посвідчити документи для позивачки, в разі її звернення за послугами до них. Послуги перекладачів, очевидно, були також наявні. Для цього позивачці не треба було мати паспорт громадянина України. Вона постійно мешкає в Канада майже 20 років і має документи, що посвідчують її особу, як легалізовану в Канаді, для звернення до нотаріусів та перекладачів, що працюють в Канаді (копії канадійських офіційних документів про її особу наявні в матеріалах справи). Тому наявні в позовній заяві вказання на недоліки роботи консульської установи в м. Торонто, не можуть бути взяті судом до уваги, як істотні перешкоди позивачці для своєчасного направлення заяви про прийняття спадщини в Україну. Таким чином суд дійшов помилкового висновку, що позивачкою були здійснені всі можливі дії для подання заяви про прийняття спадщини у строки передбачені законом та безпідставно визначив їй додатковий строк для прийняття спадщини. Судом також не встановлено передбачених законом підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, тому рішення суду про їх скасування є необґрунтованим і незаконним та таким що порушує належне апелянту право власності.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Посилається на те, що судом повно та всебічно встановлені обставини у справі та ухвалене законне та обґрунтоване рішення. Викладені апелянтом доводи висновків суду не спростовують.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 ( т.1 а.с. 10)

Згідно копій свідоцтва про народження № НОМЕР_3 , свідоцтва про одруження № НОМЕР_4 ОСОБА_1 ( до шлюбу ОСОБА_3 ) є його донькою.

25.07.20007 року ОСОБА_1 була знята з реєстрації постійного місця проживання в України у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до Канади, що підтверджується даними талону зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання ( т.1 а.с. 19).

З 2012 року ОСОБА_1 отримала документ що підтверджує право на постійне проживання в Канаді, що був продовжений 04.06.2025( т.1 а.с. 20, 21).

Даними електронних звернень ОСОБА_1 до Генерального консульства України в Канаді, відповіді Генерального консульства України в Канаді від 13.03.2024 на звернення головного редактора газети « регіональний центр розслідування» ( т.1 а.с. 22 - 28, а.с. 187 - 188) підтверджується, що гр. ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини померлого в Україні батька ОСОБА_3 до Генерального консульства України в Торонто (Канада) 21 січня 2023 року, однак з огляду на закінчення строку дії паспорта громадянина України для виїзду за кордон їй було запропоновано отримати новий паспорт, для чого необхідно пройти процедуру підтвердження належності до громадянства України. 03.04.2023 її належність до громадянства України було підтверджено МЗС України. У Генеральному консульстві України в Торонто (Канада) діє виключно онлайн запис на особистий прийом до консула. 26.05.2023 . ОСОБА_1 замовила виготовлення нового паспорта, який отримала 25.09.2023 .. Після чого була зареєстрована на 14.11.2023 р. на особистий прийом до консула для належного оформлення заяви про прийняття спадщини та в зазначений день її особу було встановлено і посвідчено належним чином вищезазначену заяву.

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Феденко М.В. від 19.01.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька, оскільки вичерпаний строк для прийняття спадщини після померлого ( т. 1 а.с. 13-14) .

Згідно матеріалів спадкової справи № 02-14 ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 899 від 21.12.2023 року на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахуванням компенсації, які зберігаються в АТ «Укрсиббанк» на рахунках, № НОМЕР_5 від 21.12.2023 року, на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахуванням компенсації, які зберігаються в АТ КБ «Приватбанк» на рахунках та № НОМЕР_6 від 21.12.2023 року на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120 (т. 1 а.с. 44,46,48).

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (статті 1261-1262 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За загальним правилом, визначеним частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, що передбачено частиною першою статті 1296 ЦК України.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1296 ЦК України).

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України ОСОБА_1 надала суду належні докази вчинення нею активних дій з метою належного прийняття спадщини після смерті батька та наявність об`єктивних труднощів оформлення відповідної заяви у Генеральному консульстві України в Канаді, що стали причиною пропуску строку для звернення у встановленому порядку з заявою про прийняття спадщини.

Тому судова колегія погоджується з висновками суду про задоволення позовної вимоги про надання додаткового строку для звернення з заявою про прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Разом з тим судова колегія звертає увагу, що порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульовано статтею 1301 ЦК України, відповідно до якої свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом.

До них, зокрема, можливо віднести: прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України); прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, однак якому судом визначено додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України); виявлення спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину (частини третя та четверта статті 1268 ЦК України), але не отримав свідоцтва про право на спадщину і виявив намір його отримати; виявлення спадкового майна, на яке не було раніше видане свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого частки спадкоємців у спадщині змінилися, зокрема змінився розмір обов`язкової частки у спадщині (стаття 1241 ЦК України); зменшення розміру частки спадкоємця у спадщині за рішенням суду (наприклад, частина перша статті 1241 ЦК України).

У статті 1300 ЦК України встановлено, що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до пункту 3.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви.

Виходячи з вищенаведених положень закону надання позивачці додаткового строку є лише підставою для її звернення з заявою про прийняття спадщини, тому її вимоги про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та скасування рішення державного реєстратора є передчасними.

Проте суд на зазначені обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину №№ 897, 898, 899 та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на квартиру.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.1,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню в частині задоволених позовних вимог про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину №№ 897, 898, 899, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на квартиру з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову задоволені позову.

Судові витрати підлягають перерозподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 містили 5 немайнових вимог, з яких задоволена лише одна, на користь позивачки з відповідачки необхідно стягнути судовий збір сплачений в суді першої інстанції в сумі 1211,20 грн.

Враховуюче часткове задоволення апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір сплачений при зверненні з апеляційною скаргою у розмірі 7267,20 грн.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 червня 2024 року в частині задоволених позовних вимог про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину №№ 897, 898, 899, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на квартиру - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1211 ( одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) судовий збір за подання апеляційної скарги 7267 (сім тисяч двісті шістдесят сім) грн 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.05.2024

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

М.Є. Савенко