Справа № 202/1664/25
Провадження № 2-з/202/39/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпра Михальченко А.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 , який є представником позивача ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі №202/1664/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпра знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

05.05.2025 представник позивача звернувся до суду з заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Volkswagen Caddy, ж/н НОМЕР_1 , та заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження або зміни реєстраційного статусу вказаного транспортного засобу до розгляду справи по суті.

Заява відповідає вимогам ст.151 ЦПК України.

Приписами ч.1 ст.153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З копії свідоцтва про одруження судом встановлено, що 31.08.2002 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 31.08.2002.

Шлюб розірвано 12.02.2023 рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська у справі №202/9588/24.

Предметом даної цивільної справи є поділ майна колишнього подружжя ОСОБА_5 , а саме автомобілю Volkswagen Caddy, ж/н НОМЕР_1 , який придбаний ними 20.04.2011.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З копії договору купівлі-продажу від 17.10.2024 судом встановлено, що ОСОБА_3 продала автомобілю Volkswagen Caddy, ж/н НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , який станом на 07.05.2025 є власником транспортного засобу.

Позовних вимог щодо оспорювання договору купівлі-продажу транспортного засобу не заявлено.

Таким чином представник позивача просить суд арештувати майно, яке належить іншій особі, яка не є стороною по справі і до якої не висуваються позовні вимоги.

Згідно з ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати діяльності фізичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому суд зазначає, що обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, держава несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Відтак, розглянувши заяву про забезпечення позову, суд, пересвідчившись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір, з`ясувавши обсяг позовних вимог, дані про позивача та відповідача, відомості про власника спірного майна, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, доходить висновку, що накладання арешту або заборона вчиняти дії щодо майна, яке належить третій особі, до якої не ставляться позовні вимоги значно звужує права власника майна та не дозволяє йому здійснювати розпорядження майном, а отже призведе до порушення прав ОСОБА_6 і при цьому жодним чином не виконує функцію забезпечення інтересів позивача.

Враховуючи викладене заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , який є представником позивача ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі №202/1664/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя відмовити.

Копію ухвали негайно надіслати усім учасникам справи для відома.

За адресою https://ind.dp.court.gov.ua/sud0417 учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала складена та підписана суддею 07.05.2025.

Суддя А. О. Михальченко