2-1327/08
4-с/465/11/25
У Х В А Л А

Іменем України

28.04.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Величка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Венгринюк О.Р.,

представника особи, дії якої оскаржуються, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали скарги Кредитної спілки «Альянс Україна», особа, дії якої оскаржуються, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович, про визнання бездіяльності виконавця протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває скарга Кредитної спілки «Альянс Україна», особа, дії якої оскаржуються, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович, про визнання бездіяльності виконавця протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.02.2025 року прийнято скаргу до розгляду та призначено судове засідання.

24.02.2025 року представником скаржника подано до суду клопотання про залишення скарги без розгляду.

Також 24.02.2025 року представником приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. адвокатом Репаком В.В. подано до суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки спір не може бути вирішений в порядку цивільного судочинства. Зазначає, що в даній справі скаржник - Кредитна спілка «Альянс Україна» - звернувся зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця Пиця А.А. в порядку цивільного судочинства, в якій просить: визнати бездіяльність приватного виконавця, яка полягає у відмові скаржнику у знятті обтяжень та скасуванні арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , неправомірною; зобов`язати приватного виконавця зняти арешт з нерухомого майна боржника ОСОБА_2 , зокрема, накладений на вказану квартиру. Однак, скаржник в даній справі є особою, яка не являється стороною виконавчого провадження, у якому приватним виконавцем накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що Кредитна спілка «Альянс Україна» не є стороною виконавчого провадження, у якому приватним виконавцем накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 і не наділена процесуальним правом щодо оскарження бездіяльності приватного виконавця Пиця А.А. в порядку статті 447 ЦПК України, представник виконавця вважає, що відсутні підстави для розгляду скарги в порядку цивільного судочинства.

Окрім того, 25.02.2025 року представником приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. адвокатом Репаком В.В. подано до суду клопотання про компенсацію витрат на професійну правову допомогу. Зазначає, що 14.05.2020 року між Адвокатським бюро «Віталія Репака» в особі керуючого Репака Віталія Валерійовича, який діяв на підставі Статуту, та приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пицем Андрієм Андрійовичем укладено Договір про надання правової допомоги № 25. З гідно рахунку №85 загальний розмір гонорару за надання клієнту правової допомоги в межах справи №2-1327/08 за скаргою Кредитної спілки «Альянс Україна», якою оскаржується бездіяльність приватного виконавця Пиця А.А., складає 7000 грн. Вказану суму представник виконавця просить стягнути із скаржника .

Також, як зазначає адвокат Репак В.В., подання Кредитною спілкою «Альянс Україна» клопотання про залишення скарги без розгляду свідчить про її свідоме волевиявлення, яке приватний виконавець Пиць А.А. не міг передбачити, і вчинення цієї дії не нівелює наслідків отримання приватним виконавцем правової допомоги адвоката. Тобто самим фактом звернення до суду із клопотання про залишення скарги без розгляду скаржник визнав безпідставність пред`явлення скарги на дії приватного виконавця Пиця А.А., а отже, необґрунтованість вчинення скаржником відповідної процесуальної дії, зокрема подання скарги на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича та зобов`язання його вчинити дії.

Представником Кредитної спілки «Альянс Україна» Солдатовою Н.І. подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Зазначає, що заявлені приватним виконавцем Пицем А.А. по справі судові витрати в розмірі 7000 гривень за надання правничої допомоги є неспівмірними із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт, та несправедливими. Також у своїй заяві від 24.04.2025 року наголошує, що у випадку залишення скарги без розгляду судові витрати можуть бути стягнуті із скаржника лише у випадку доведення іншою стороною факту необгрунтованості дій особи, яка звернулася до суду. Однак, сам лише факт такого звернення не може бути підставою вважати дії скаржника необгрунтованими. З урахуванням наведеного представник скаржника просить у стягненні на користь приватного виконавця витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

В судове засідання представник скаржника не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Представник особи, дії якої оскаржуються, - Чорна Н.М. в судовому засіданні зазначила, що наявні підстави для закриття провадження у справі, оскільки спір не може бути вирішений в порядку цивільного судочинства, в тому числі за скаргою кредитної спілки. Окрім того, просила задовольнити подане клопотання про стягнення із заявника витрат на правову допомогу.

Відповідно до вимог ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши доводи представника приватного виконавця, вивчивши матеріали скарги, доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.9 ст.10 ЦПК якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.13 постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року, у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Оскільки підстави та порядок залишення без розгляду скарги на дії державного, приватного виконавця прямо не передбачені законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини, а саме ст. 257 ЦПК України.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Беручи до уваги, що представник скаржника до початку розгляду справи по суті подала заяву про залишення скарги на дії виконавця без розгляду, чим реалізувала надане їй законом право, тому скаргу на бездіяльність приватного виконавця слід залишити без розгляду, що не позбавляє права скаржника після усунення умов, які були підставою для залишення скарги без розгляду, звернутись до суду повторно.

Щодо заявленого представником приватного виконавця Пиця А.А. клопотання про закриття провадження у справі суд зазначає наступне.

Згідно положень ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; відсутній предмет спору; набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

В даному випадку суд звертає увагу на те, що представником скаржника до дати першого призначеного у справі судового засідання заявлено клопотання про залишення без розгляду поданої скарги. Вказане клопотання подано через систему "Електронний суд" 24.02.2025 року, водночас клопотання представника приватного виконавця Пиця А.А. подане до суду через систему "Електронний суд" після подачі клопотання представником скаржника в кінці зазначеного робочого дня і зареєстроване в суді 25.02.2025 року.

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (постанови Верховного Суду від 10.04.2020 року у справі № 548/2531/18, від 05.10.2021 року у справі №308/13199/17, від 04.04.2022 року у справі № 441/1609/19).

Враховуючи те, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, беручи до уваги той факт, що клопотання представника скаржника про залишення скарги без розгляду подано раніше і задоволення такого виключає дослідження доказів у справі, що вимагається для встановлення відповідних передбачених процесуальним законом підстав для закриття провадження у справі, яка ініційована учасником, який в подальшому не бажає її розгляду і заявляє про залишення його скарги без розгляду, суд не вбачає наявності підстав для закриття провадження у справі і виходить з того, що пріоритетним в даному випадку є розгляд клопотання про залишення скарги без розгляду, яке судом задоволено. У свою чергу, залишення скарги без розгляду унеможливлює подальший розгляд справи і вирішення поданої скарги по суті, в тому числі перевірку доказів для визначення характеру правовідносин, що склалися, статусу учасників справи в межах виконавчого провадження тощо. В такий спосіб забезпечується диспозитивність цивільного процесу, в якому прерогативу його завершення має учасник, який ініціював відповідний процес і в подальшому не бажає розгляду поданої ним скарги.

Стосовно заявленого клопотання про стягнення із скаржника витрат на правову допомогу суд звертає увагу на необгрунтованість такого.

Так, ЦПК України містить норми щодо розподілу судових витрат у разі ухвалення судового рішення (частина друга статті 141 ЦПК України) та у випадках, коли вимоги позивача судом по суті не розглядалися, але справа провадженням закінчується у зв`язку із закриттям такого чи залишенням справи без розгляду (стаття 142 ЦПК України). Частина 5 ст. 142 ЦПК України передбачає, що у разі закриття провадження у справі або залишення позовної заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.

У даній справі скаржник, скориставшись своїм правом захисту інтересів, звернувся до суду з відповідною скаргою.

За змістом ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, законодавство, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок саме необґрунтованих дій позивача. Добросовісні дії позивача (у даному випадку - скаржника), спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист. Необхідною умовою для застосування частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду є встановлення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій. Під такими діями слід розуміти завідомо безпідставне та/або штучне ініціювання судового провадження, тощо.

При цьому, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач у такому випадку повинен надати суду вмотивоване та підтверджене доказами клопотання про компенсацію відповідних витрат із зазначенням, у чому саме полягають відповідні необґрунтовані дії позивача, а суд встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується. Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 року у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 року у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 року у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 року у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 року у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 року у справі № 924/804/20, від 15.09.2021 року у справі № 902/136/21.

Така ж позиція висловлена у п.38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого в разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Закриття провадження в справі або залишення позову без розгляду не підтверджує відсутність спору позивача з відповідачем, відсутність предмета спору чи зловживання позивачем своїми процесуальними правами, ні свідоме порушення позивачем правил суб`єктної юрисдикції та не свідчить про наявність безумовних підстав для компенсації судових витрат відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі № 640/1029/18). Сам по собі факт залишення позову без розгляду у справі не є безумовною підставою компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Крім цього, слід враховувати, що поняття "необґрунтовані дії позивача", на що міститься вказівка у ч.5 ст.142 ЦПК України, не є тотожним поняттю "необґрунтований позов", адже законодавець свідомо визначив як підставу для компенсації саме дії позивача, які є необґрунтованими, а не заяву по суті спору позов. Тобто предметом дослідження в даному випадку не може бути надання оцінки обґрунтованості позовних вимог, яка здійснюється судом при прийнятті рішення по суті спору. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що саме відповідачу належить довести, що дії позивача були необгрунтованими, і для встановлення такої необгрунтованості необхідно з`ясувати, чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується тощо (постанови Верховного Суду від 18.06.2019 року у справі №922/3787/17, від 25.04.2024 року у справі № 903/1079/23).

У даному ж випадку вбачається, що представником приватного виконавця виконавчого округу Пиця А.А. адвокатом Репаком В.В. не наведено обставин та не надано на їх підтвердження доказів, які б дали змогу зробити висновок про необґрунтованість дій скаржника у справі, що зумовили понесення стороною заявлених до стягнення витрат, що, в свою чергу, виключає можливість для задоволення заяви про їх компенсацію із застосуванням ч. 5 ст. 142 ЦПК України. При цьому, суд враховує, що усі процесуальні документи у справі були подані представником приватного виконавця після подання представником скаржника клопотання про залишення скарги без розгляду. Враховуючи, що таке клопотання подано через систему "Електронний суд", представнику приватного виконавця на момент вчинення процесуальних дій у справі достеменно було відомо позицію скаржника та про ініціювання ним питання стосовно залишення скарги без розгляду. Відтак, до подачі такого клопотання скаржника приватним виконавцем та його представником не здійснювалося надання до суду будь-яких заяв, клопотань, пояснень по суті скарги. Відповідно, процесуальна активність сторони, бездіяльність якої оскаржується, проявилася тоді, коли було очевидним у справі, що подана скарга буде залишена без розгляду. За таких обставин стягнення процесуальних витрат із скаржника не може виступати формою покарання його або ж як санкція за його звернення до суду. У розглядуваних правовідносинах повинні дотримуватися принципи справедливості та розумного балансу.

Окремо суд наголошує, що відповідно до ст.452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. У даному ж випадку розгляд скарги Кредитної спілки «Альянс Україна» завершується залишенням поданої скарги без розгляду. А тому, підстав для стягнення із заявника витрат на правову допомогу на підставі ст.452 ЦПК України немає. Відсутні такі підстави і з точки зору положень ч.5 ст.142 ЦПК України, адже приватним виконавцем та його представником не доведено, що дії скаржника (заявника) у справі були необрунтованими.

Зважаючи на викладене, у задоволенні клопотання представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. адвоката Репака В.В. про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.258-264, 447, 449, 450, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника Кредитної спілки «Альянс Україна» - Солдатової Наталії Іванівни про залишення скарги без розгляду задовольнити.

Скаргу Кредитної спілки «Альянс Україна», особа, дії якої оскаржуються, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович, про визнання бездіяльності виконавця протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича Репака Віталія Валерійовича про закриття провадження у справі відмовити.

У задоволенні клопотання представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича Репака Віталія Валерійовича про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 05.05.2025 року.

Суддя Величко О.В.