Справа № 206/2351/25
Провадження № 6/206/70/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2025 Самарський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю секретаря судового засідання Содоль М.В.

розглянувши цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Євгенії Олександрівни, заінтересована особа Акціонерне товариство «Ідея Банк», боржник ОСОБА_1 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєва Є.О. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до погашення заборгованості за виконавчими документами в повному обсязі.

В обґрунтуванні зазначає, що у неї на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 76999274 з виконання виконавчого листа №461/6826/24 виданого 04.12.2024 Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № М75.00401.010375772 від 14.09.2023 року в сумі 122241,55 грн. та стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 3028,00 грн. судового збору. 28.01.2025 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено боржнику за адресою зазначеною у виконавчому документі. Даною постановою зобов`язано боржника виконати рішення суду та в п`ятиденний термін подати декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , рекомендованим поштовим відправленням у відповідності до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». 28.01.2025 приватним виконавцем направлено виклик на адресу боржника з вимогою: з`явитись до виконавця та надати інформацію щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. Однак, станом на сьогодні боржник взагалі не виходить на зв`язок з приватним виконавцем, не з`являється на виклики, не виконує вимоги виконавчого документа. Отже приватним виконавцем вжито заходів щодо доведення боржнику інформації про відкриття виконавчого провадження за даним виконавчим документом. В ході виконання даного виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області постійно вживаються дії направлені на розшук та арешт майна, що належить боржнику. За даними Державної прикордонної служби України відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону з дати відкриття виконавчого провадження. Постановою від 28.01.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області арештовано все майно, що належить боржнику в межах суми заборгованості. Постановою від 28.01.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області накладено арешт на кошти боржника, що містяться на рахунках відкритих боржником в банківських установах України, копію якою в порядку електронного обміну скеровано до банківських установ. Постановою від 28.01.2025 приватним виконавцем відкрито постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. З метою виявлення належного боржнику майна, приватним виконавцем до реєструючих органів направлено відповідні запити. Згідно з інформацією Пенсійного фонду України, в порядку електронного обміну, встановлено, що боржник:- станом на 01.06.2022 боржник від Лівобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Дніпрі отримував пенсію у розмірі 2100 грн.; станом 01.09.2023 боржник від ТОВ "НОРВІЛС ПРОГРЕС"(адреса реєстрації страхувальника UA0065009, 8148, Софіївська Борщагіва, вул. Соборна, буд. 103/10, кімн. Нежитлове приміщення, 316, Код ) отримувала заробітну плату. Згідно з інформацією Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, за боржником не зареєстровані. Згідно з інформацією Державної фіскальної служби України в порядку електронного обміну встановлено, що у боржника відкриті рахунки в наступних банках, а саме: - АТ "Райффайзен Банк" код фінасової установи 300335 (Номер рахунку: НОМЕР_2 Код валюти рахунку: 980 Валюта рахунку: гривня (UAH); - АТ "КIБ" код фінансової установи: 322540 (Номер рахунку: НОМЕР_3 Код валюти рахунку: 980 Валюта рахунку: гривня (UAH); - АТ "КБ "ГЛОБУС" код фінансової установи: 380526 (Номер рахунку: НОМЕР_4 , Код валюти рахунку: 980, Валюта рахунку: гривня (UAH); - ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК" код фінансової установи: 380634 (Номер рахунку: НОМЕР_5 Код валюти рахунку: 980 Валюта рахунку: гривня (UAH)); - АТ "ТАСКОМБАНК" код фінансової установи: 339500 (Номер рахунку: НОМЕР_6 Код валюти рахунку: 980 Валюта рахунку: гривня (UAH); - АТ "ТАСКОМБАНК" код фінансової установи: 339500 (Номер рахунку: НОМЕР_7 Код валюти рахунку: 980 Валюта рахунку: гривня (UAH); - АТ "Iдея Банк" , код фінансової установи: 336310 (Номер рахунку: НОМЕР_8 Код валюти рахунку: 980 Валюта рахунку: гривня (UAH); - АТ "СЕНС БАНК", код фінансової установи: 300346 (Номер рахунку: НОМЕР_9 Код валюти рахунку: 980 Валюта рахунку: гривня (UAH); - АТ "СЕНС БАНК", код фінансової установи: 300346 (Номер рахунку: НОМЕР_10 Код валюти рахунку: 980 Валюта рахунку: гривня (UAH); - АТ "СЕНС БАНК", код фінансової установи: 300346 (Номер рахунку: НОМЕР_11 Код валюти рахунку: 980 Валюта рахунку: гривня (UAH); - АТ "СЕНС БАНК", код фінансової установи: 300346 (Номер рахунку: НОМЕР_12 Код валюти рахунку: 980 Валюта рахунку: гривня (UAH). Згідно інформації Державної податкової служби України, в порядку електронного обміну, дані в Державному реєстрі щодо боржника відсутні. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, боржник не має на праві власності майно. На день звернення до суду з даним поданням боржником жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі або частково виконання не вчинено, що вказує на ухилення від виконання рішення суду. До клопотання додано постанову від 28.01.2025 року про відкриття виконавчого провадження № 76999274, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 28.01.2025, постанову про арешт коштів боржника від 28.01.2025, постанову про арешт майна боржника від 28.01.2025, виклик приватного виконавця, відповідь на запит, щодо банківських рахунків боржника, запити щодо отримання інформації, що становить банківську таємницю.

Відповідно до ч. 4ст. 441 ЦПК України, суд розглядає дане подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Повідомлений про день час та місце розгляду справи в судове засідання приватний виконавець не з`явився. У поданні просив розгляд справи проводити за його відсутністю.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»(з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій, як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що право приватного (державного) виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Суду не представлені докази того, що у боржника була реальна можливість сплатити заборгованість (наявність майна, грошових коштів тощо), однак боржник свідомо не виконує покладені на нього зобов`язання. Також, державним виконавцем суду не наадно доказів того, що боржник не надав увстановлений строк, відомості про доходи та майно та не з`являвся без поважних причини за викликом державного виконавця тощо.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що обов`язок доказування в даній категорії справ лежить на державному виконавцеві, із матеріалів, представлених державним виконавцем суду не вбачається, що боржник свідомо вчинив дії, спрямовані на невиконання обов`язку сплатити заборгованість, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості.

ВС у постанові №331/8536/17 від 28.10.2020 вказав, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою саме невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» ЄСПЛ підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином: У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, ЄСПЛ у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення ЄСПЛ від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії» (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та ФельдешнеХайлік проти Угорщини» (FoldesandFoldesneHajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. вказане вище рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», §124 і вказане вище рішення Європейського Суду «ФельдешиФельдешнеХайликпротивВенгрии», §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 г. за справою «Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70).

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою «ЛеКонт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (LeCompte, VanLeuvenandDeMeyere v. Belgium), Series A, N 43, §60)...».

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Також за висновками ВС в постанові №331/8536/17 від 28.10.2020 обмеження у праві виїзду за межі України застосовується за наявності достатніх підстав вважати, зокрема, що особа має намір вибути за межі України з метою саме невиконання рішення суду.

Отже сама по собі наявність у боржника невиконаних зобов`язань, про що вказує у даній справі приватний виконавець, та неможливість в примусовому порядку задовольнити відповідні вимоги за рахунок коштів чи майна боржника не може свідчити про ухилення останнього від виконання покладених на нього обов`язків. На момент звернення до суду з відповідним поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. При цьому, одночасному доведенню належними доказами підлягає факт наміру особи вибути за межі України з метою ухилитися від покладених на нього рішенням судів обов`язків, що в даному випадку заявником не виконано.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.5ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

За результатами розгляду подання приватного (державного) виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала.

При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, та те, що приватним виконавцем не доведено факт ухилення боржника від виконання судового рішення та факт наміру особи вибути за межі України з метою ухилитися від покладених на нього рішенням судів обов`язків, суд вважає, що подання є недоведеним та передчасним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України,Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України",Законом України "Про виконавче провадження",ст. 441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Євгенії Олександрівни, заінтересована особа Акціонерне товариство «Ідея Банк», боржник ОСОБА_1 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Самарський районний суд міста Дніпра, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Поштаренко