ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року

справа № 641/7469/23

провадження № 22-ц/818/2591/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

третья особа що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1

відповідачі Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з Управління активами «Фінекс Капітал»

третя особа ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова віл 19 лютого 2025 року постановлену у складі судді Маньковської О.О., -

УСТАНОВИВ:

В листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до відповідачів, в якому просить визнати кредитний договір № 7633/03/08-НВ від 18 вересня 2008 року та додатковий договір до кредитного договору № 7633/03/08-НВ від 18 вересня 2008 року недійсними та стягнути з відповідачів судові витрати.

У вересні 2024 року надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» , Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління уктивами «Фінекс-Капітал»", треті особи ОСОБА_2 , про визнання кредитного договіру № 7633/03/08-НВ від 18 вересня 2008 року та додаткового договору недійсними.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова віл 19 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Ухвала мотивована тим, що вимоги третьої особи ОСОБА_1 не є самостійними вимогами на предмет спору у розумінні статті 52 ЦПК України, а є ідентичними вимогам первісного позову, без наявності характеру самостійності.

Не погодившись з рішенням суду третя особа за позовом ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою вважала, що суд не мав підстав для повернення позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 , оскільки останній вважає що його право у спірних правовідносинах також порушено і тому він пред`явив самостійні вимогами до тих же відповідачів та відносно і того самого предмета позову. Таким чином обидва позови виникають з одних правовідносин і є взаємопов`язаними тому їх спільний розгляд є доцільним та обґрунтованим.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи в листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до відповідачів, в якому просить визнати кредитний договір № 7633/03/08-НВ від 18 вересня 2008 року та додатковий договір до кредитного договору № 7633/03/08-НВ від 18 вересня 2008 року недійсними та стягнути з відповідачів судові витрати.

30 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» , Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал», треті особи ОСОБА_2 , про визнання кредитного договору № 7633/03/08-НВ від 18 вересня 2008 року та додаткового договору до кредитного договору № 7633/03/08-НВ від 18 вересня 2008 року недійсними.

19.02.2025 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова у позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Згідно з ч.3, 4 ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що, оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК.

Позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги є однорідними, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження, застосовуються положення статей 193 і 194 ЦПК України

З аналізу наведених норм процесуального закону та відповідних роз`яснень Постанови пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», слідує, що процесуальний закон вказує на певні умови прийняття судом позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету позову: 1) взаємний зв`язок первісного позову та позову третьої особи; 2) однорідність вимог та нерозривна пов`язаність вимог між собою; 3) від вирішення однієї вимоги залежить вирішення інших; 4) доцільність спільного розгляду цих позовів.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Також, Велика палата Верховного суду у справах від 13.03.2019 № 916/3245/17 та від 12.06.2019 № 916/542/18 дійшла висновку про те, що позов третьої особи, поданий, згідно приписів ст. 52 ЦПК України, може бути прийнятий судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами.

Враховуючи викладене судова колегія прийшла до висновку, що для набуття статусу третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору, повинен мати місце такий критерій, як наявність єдиного предмету спору, що було дотримано ОСОБА_1 .

Предметом позову є визнання кредитного договору № 7633/03/08-НВ від 18 вересня 2008 року та додаткового договору до кредитного договору № 7633/03/08-НВ від 18 вересня 2008 року недійсними.

Проаналізувавши позов, що перебуває в провадженні суду та поданий позов третьої особи, ОСОБА_1 , судова колегія приходить до висновку, що висновок суду про повернення зазначеного позову є помилковим та порушує право останнього на судовий захист. Оскільки ОСОБА_1 заявляє самостійні вимоги на предмет спору ініційований ОСОБА_2 , ці позови є взаємопов`язаними та поєднані спільним предметом спору, їх одночасний розгляд забезпечить об`єктивний розгляд справи та винесення законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова віл 19 лютого 2025 скасувати.

Справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.05.2025 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук