МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/4270/24
Провадження № 2-о/210/12/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 травня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Чайкіної О.В., присяжних Янченко Л.В., Бенмуффок Н.В., секретаря судового засідання Ворони Б.А.

учасники судового провадження, які приймали участь у розгляді справи: заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник заявників Копійко А.А., захисник особи, щодо якої вирішується питання про зміну опікуна - адвокат Бойченко Л.П., заінтересовані особи - представник органу опіки - Жердєв М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривого Рогу в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в інтересах ОСОБА_3 , заінтересована особа Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення опікуна від опікунських повноважень та призначення нового опікуна ,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 08.04.2005 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було визнано недієздатним та призначено опікуном його племінницю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.12.2021 року призначено нового опікуна над недієздатним ОСОБА_3 ОСОБА_5 , яка є рідною донькою попереднього опікуна.

14 лютого 2023 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_2 .

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Підставою для звернення до суду з цією заявою в частині звільнення від обов`язків опікуна ОСОБА_1 є те, що станом на сьогоднішній день остання не має можливості виконувати обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_3 у зв`язку із доглядом за своєю дитиною.

ОСОБА_2 протягом останніх півтора року постійно доглядає, матеріально утримує та задовольняє фізіологічні потреби хворого ОСОБА_3 .

Заявники вважають за можливе звільнити ОСОБА_1 від обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_3 та призначити нового опікуна ОСОБА_2 .

Аргументи сторін

Представник Органу опіки та піклування в особі управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради Жердєв М.Г. надав до суду клопотання про розгляд без участі, підтримав заяву та просив суд її задовольнити.

Заявник ОСОБА_2 у судовому засіданні просив задовольнити заяву та призначити його новим опікуном недієздатного, оскільки після народження дитини саме він останні роки доглядає ОСОБА_3 та чекає повноважень, щоб надалі доглядати за ним на законних підставах.

Заявник ОСОБА_1 повідомила суду, що через те, що у недієздатного ОСОБА_3 немає рідних окрім неї та її матері, яка була попереднім опікуном, вона взяла ці повноваження на себе. До народження дитини вона повністю доглядала ОСОБА_3 , готувала їжу, прибирала, спілкувалася з соціальними працівниками. Після народження дитини позбавлена можливості надалі доглядати за недієздатним.

Представник заявників ОСОБА_7 просив задовольнити заяву. Повідомив, що є підстави для зміни опікуна, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не має можливості виконувати свої обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_3 у зв`язку із доглядом за малолітньою дитиною. Тому прийнято рішення, що ОСОБА_2 буде доглядати за недієздатним, оскільки саме він обслуговує його, займається лікуванням та матеріально утримує.

Захисник особи, щодо якої вирішується питання про зміну опікуна - адвокат Бойченко Л.П., в судовому засіданні підтримала заяву та просила суд її задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_5 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності з 01 березня 2015 року. Причина інвалідності - загальне захворювання. Інвалідність встановлена безстроково. Чергового переогляду не потребує. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності нагляд та лікування за інвалідизуючим захворюванням, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААГ №026729 від 28 січня 2015 року (а.с.9).

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 08 квітня 2005 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було визнано недієздатним та призначено опікуном його племінницю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року звільнено ОСОБА_8 від повноважень опікуна над недієздатним ОСОБА_3 . Призначено нового опікуна над недієздатним ОСОБА_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.11-13).

14 лютого 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб, який зареєстровано Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено відповідний актовий запис №65. Прізвище чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_9 » (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження зареєстроване Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в графі батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.15).

З єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ОСОБА_2 фізична особа підприємець, вид діяльності 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення; 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами (а.с.16).

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування доходи ОСОБА_2 за 2021 рік складають 72500,00 грн., за 2022 рік 78600,00 грн., за 2023 рік 80400,00 грн. (а.с.17).

ОСОБА_2 станом на 20.04.2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.19).

Згідно висновку про стан здоров`я громадянина, який бажає встановити опіку ОСОБА_2 може бути опікуном (а.с.20).

Виконком Металургійної районної у місті ради вважає за можливе призначити ОСОБА_2 , 1995 року народження, опікуном над ОСОБА_3 , 1958 р.н. (а.с.43).

27 вересня 2024 року мешканцями будинку АДРЕСА_1 складено акт про те, що ОСОБА_2 проживає без реєстрації з лютого 2023 року за адресою АДРЕСА_2 по теперішній час (а.с.62).

Відповідно до характеристики, складеної майстром дільниці ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» ОСОБА_2 починаючи з лютого 2023 року постійно вдень доглядає за ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 . Проявив себе виключно з позитивного боку, скарг від сусідів на нього не надходило, постійно допомагає ОСОБА_3 , доглядає його, а під час погіршення стану здоров`я ОСОБА_3 залишається на ночівлю (а.с.63).

21 серпня 2024 року представниками Виконкому Металургійної районної у місті ради складено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання особи, яка потребує опіки та піклування, відповідно до якого ОСОБА_3 мешкає у двокімнатній квартирі за адресою АДРЕСА_2 . Умови проживання задовільні. У помешканні наявні усі необхідні меблі та предмети побуту. На момент обстеження ОСОБА_3 мав охайний вигляд та доглянутий вигляд. ОСОБА_2 здійснює догляд над недієздатним ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 постійно зайнята доглядом за малолітньою дитиною (а.с.103-104).

Мотиви суду та застосовані норми права

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п.4.14 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, Контроль за діяльністю опікунів і піклувальників здійснюється органами опіки та піклування із залученням громадськості шляхом планових відвідувань осіб, які перебувають під опікою (піклуванням).

Періодичність відвідувань установлюється окремим графіком але не рідше ніж раз на рік, крім першої перевірки, яка проводиться через три місяці після встановлення опіки і піклування. При потребі розгляд результатів перевірок виноситься на засідання опікунської ради для вжиття відповідних заходів

Згідно з п.3.50 Положення про управління праці та соціального захисту населення, затвердженого рішенням Металургійної районної у місті ради від 19.05.2023 №212 за управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради (далі управління) закріплено функцію здійснення нагляду за соціально побутовими умовами проживання осіб, над якими встановлено опіку, контролю виконання опікунами їх опікунських обов`язків, визначених законодавством України.

Згідно ст.ст.55, 56, 58 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч.1 ст.75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника.

Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку (ч.2 ст.75 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.300 ЦПК України, суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу.

Пунктом 5.2. «Правил опіки та піклування», органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обґрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обов`язків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обов`язків.

Органи опіки та піклування, вирішують в тому числі питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; забезпечують тимчасове влаштування неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування); розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників); вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав неповнолітніх дітей і осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); беруть участь у розгляді судами спорів, пов`язаних із захистом прав неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); установлюють опіку над майном у передбачених законом випадках; оформлюють належні документи щодо особи підопічного та щодо майна, над яким установлюється опіка; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування (пункт 1.7 Правил).

Згідно з п.1.8 Правил рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов`язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Пунктом 3.1 Правил передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (частина перша статті 67 ЦК України).

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного.

Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

За наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21),від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 24 липня 2024 року у справі № 727/597/24 (провадження № 61-6720св24).

При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанови Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, від 26 січня 2024 року у справі №742/887/23).

У частині 2 статті 300 ЦПК України закріплено вимогу про вирішення рішенням суду питання про звільнення піклувальника від його повноважень і призначення за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника.

Подання органу опіки та піклування має оцінюватися судом з точки зору його обґрунтованості і не є обов`язковим для суду. Таке подання має для суду лише рекомендаційний характер.

Подання Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 , без доведення зазначених вище умов не може бути підставою для призначення його опікуном.

Окрім того, суд звертає увагу, що подання Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 20 серпня 2024 року про можливість призначення ОСОБА_2 опікуном недієздатного ОСОБА_3 не містить належної мотивації, а також належних обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, відсутність або наявність інших осіб, придатних або не придатних виконувати такий обов`язок, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави для висновку, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Встановивши, що недієздатний ОСОБА_3 є особою з інвалідністю та потребує нагляду і лікування за інвалідизуючим захворюванням, а також те, що заявники посилаються на те, що ОСОБА_2 обслуговує недієздатного ОСОБА_3 та займається його лікуванням, суд витребував у КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги «ДОР» копії медичних карток заведені на ім`я ОСОБА_3 та інформацію про періодичність проходження оглядів та лікування ОСОБА_3 .

На виконання ухвали до суду надійшла медична документація, з якої встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги «ДОР» перебуває з 05 грудня 1977 року. У медичній картці амбулаторного хворого стоїть позначка «довготривала неявка станом на 12 лютого 2025 року». Останні записи зроблено 08 травня 2019 року з описом проведення огляду хворого вдома та 23 липня 2019 року з описом направлення хворого на МСЕК. Записи після 2019 року відсутні.

З медичних карток стаціонарного хворого, заведені на ім`я ОСОБА_3 встановлено, що остання госпіталізація в плановому порядку відбулася 03 грудня 2014 року з діагнозом шизофренія параноїдної форми, психопатоподібний синдром, помірно виражений змішаний тип дефекту. Рекомендовано ліки та перебувати під диспансерним динамічним спостереженням у ПНД.

Надана медична документація спростовує доводи заявників про те, що ОСОБА_2 займається лікуванням ОСОБА_3 .

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17.

Підставою для звернення до суду з цією заявою в частині звільнення від обов`язків опікуна ОСОБА_1 є те, що станом на сьогоднішній день остання не має можливості виконувати обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_3 у зв`язку з доглядом за дитиною, народженою у шлюбі з ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Батьківські права та обов`язки визнаються за особами, відносно яких наявні безспірні відомості, що вони є батьком або матір`ю даних дітей.

Сімейне право встановлює принцип рівності прав та обов`язків як батька, так і матері, передбачає здійснення батьківських прав та обов`язків відповідно до інтересів дітей.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає недоведеними підстави для звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна у зв`язку з доглядом за дитиною.

Крім того, суд звертає увагу на те, що станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статті призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст.65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань у цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого призначення.

З долучених заявником документів, судом встановлено, що ОСОБА_2 за віком є військовозобов`язаним, жодних доказів зворотнього суду не надано.

Статтею 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Порядок звільнення з військової служби визначений статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Зважаючи на наведене, позов про заміну опікуна недієздатного у цій справі фактично пред`явлено заявником, котрий бажає бути призначеним опікуном недієздатного, однак він в будь-який час може бути призваний на військову службу під час мобілізації. Суд приходить до висновку про звернення ОСОБА_2 до суду з вказаною заявою з метою штучного створення умов та обставин, що можуть бути підставою для подальшого звільнення від військової служби в особливий період на підставі частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, дослідивши матеріали справи, беручи всі докази в їх сукупності, заслухавши думку учасників справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про звільнення опікуна від опікунських повноважень та призначення нового опікунзвільнення опікуна від опікунських повноважень та призначення нового опікуна.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 90, 141, 259, 263-265, 293, 300, 315-319 ЦПК України, ст.ст. 41, 55, 60, 67, 75 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в інтересах ОСОБА_3 , заінтересована особа Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення опікуна від опікунських повноважень та призначення нового опікуна залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення суду складено 12 травня 2025 року.

Головуючий суддя: О. В. Чайкіна

Присяжні: Л.В. Янченко

Н.В. Бенмуффок