Справа № 298/957/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 квітня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Джуги С.Д.,

суддів - Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судових засідань: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2024 року у складі судді Тарасевича П.П., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Перечинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в :

У травні 2024 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Перечинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства.

Позов мотивовано тим, що у березні 2016 року позивач познайомилася з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вже тоді, у них з ОСОБА_3 зав`язалися близькі відносини.

З квітня 2016 року вони почали спільно проживати без реєстрації шлюбу у неї вдома за адресою АДРЕСА_1 .

09 листопада 2016 року ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а 05 квітня 2017 року, ОСОБА_3 за вироком Великоберезнянського районного суду (справа 1298/1338/16-к) було засуджено до позбавлення волі строком на 5 років 30 днів.

У грудні 2016 року, коли ОСОБА_3 відбував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, позивач дізналася що вагітна від нього. Вже тоді, позивач йому сповістила новину про дитину, однак змоги зареєструвати шлюб у них не було.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач народила доньку ОСОБА_4 . Враховуючи те, що шлюб між нею та ОСОБА_3 не був офіційно зареєстрований, а станом на червень 2017 року ОСОБА_3 відбував покарання у місцях позбавлення волі, змоги подати заяву про визнання батьківства на дитину у нього не було.

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 6, відомості про батька дитини було записано з її слів « ОСОБА_5 », так як прізвище батька « ОСОБА_1 » згідно вимог чанного законодавства не можна зазначати.

04 березня 2021 року, ОСОБА_3 було звільнено з місць позбавлення волі. Вони, як і раніше, продовжували жити з ним у цивільному шлюбі у с.Ворочово. Донька позивача знала що відповідач її батько.

31 травня 2023 року ОСОБА_3 був призваний на військову службу у НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін, де прийняв військову присягу.

ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок артобстрілу в Купянському районі Харківської області с. Орлянка під час виконання військового обов`язку, її цивільний чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув. Поховали ОСОБА_3 по місцю їхнього спільного проживання у с. Ворочово Ужгородського району.

Позивач вказує, що за життя ОСОБА_3 не встиг зареєструвати з нею офіційний шлюб та не встиг юридично визнати їхню спільну доньку, станом на сьогоднішній день існує потреба у встановленні факту батьківства ОСОБА_3 над їхньою спільною донькою ОСОБА_6 .

Зазначає, що факт батьківства стосовно її дитини підтверджується, висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ № СЕ-19/107-24/75-БД від 15.03.2024 року, яким було встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , може бути біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Ймовірність даної події складає 99,9999998%.

Цей факт необхідний для отримання дитиною статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця, відповідних пільг та одноразової грошової допомоги.

Враховуючи вищенаведене, позивач просила суд:

1) встановити факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

2) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , № 64 від 11 липня 2017 року, складеного Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, а саме: у відомостях про батька дитини вказати громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі прізвище дитини - змінити з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », по батькові « ОСОБА_10 », ім`я « ОСОБА_11 », та дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - залишити без змін.

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2024 року позов ОСОБА_2 - задоволено частково.

Встановлено факт батьківства, а саме: що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (номер картки платника податків: НОМЕР_2 , актовий запис про смерть № 346 зареєстрований Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.11.2023 року), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 (актовий запис народження № 64, зареєстрований Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 11.07.2017 року).

Внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , № 64 від 11 липня 2017 року, складеного Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, а саме: у відомостях про батька дитини змінено: ОСОБА_5 , громадянин України на ОСОБА_3 , громадянин України.

У задоволенні позовної вимоги щодо зміни прізвища дитини - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову у їх задоволенні, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, на думку апелянта, позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підстав ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15, ч.1 ст.16 ЦК України).

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч.10 ст.7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (ч.2 ст.18 СК України).

Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини).

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Стаття 128 СК України визначає визнання батьківства за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема опікуном, особою, яка утримує та виховує дитину.

Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21).

Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.

Передумовою звернення до суду із позовною заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області складено актовий запис про її народження №64, відомості про батька - ОСОБА_5 , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 11.07.2017 р., витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст.135 СК України (а.с.9,10).

Як вбачається з корінця сповіщення про смерть (загибель) № 44 від 10 листопада 2023 року та лікарського свідоцтва про смерть № 10-12/2931-ДМІ від 10 листопада 2023 року солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок бойових дій біля н.п. Орлянське Купянського району Харківської області (а.с.11,12).

Згідно з свідоцтва про смерть від 15 листопада 2023 року, серії НОМЕР_4 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 7 від 15 листопада 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 26 років, про що зроблено відповідний актовий запис за № 346 (а.с.13).

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2023 року у справі № 304/2597/23 в порядку окремого провадження було призначено молекулярно-генетичну експертизу на вирішення якої суд поставив наступне питання: чи є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком дитини - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно з висновку експерта Закарпатського науково-дослідного експерно-криміналістичного центру № СЕ-19/107-24/75-БД від 15 березня 2024 року, за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи було встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який згідно ухвали суду про призначення судової експертизи помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Ймовірність даної події складає 99,9999998%.

Судом встановлено, що у запереченні на заяву про визнання (встановлення) факту батьківства подане ОСОБА_1 у справі № 304/2597/23 вказано, що на початку лютого 2024 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_8 його повідомили, що ОСОБА_2 встановлює факт батьківства, а саме що батько її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був ОСОБА_3 з метою отримання ОГД внаслідок загибелі солдата ОСОБА_3 . Також повідомлено, що такий взагалі може не отримати ОГД, оскільки не є членом сім`ї свого сина, що це є позиція ОСОБА_2 . Крім цього, встановлення даного факту призведе до того, що дитина заявниці фактично стає його спадкоємцем.

З виданої довідки Ворочівського старостинського округу Перечинської міської ради № 11 від 11 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно фактично (без реєстрації) проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Також у військовому квитку ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 та його обліково-послужній картонці серії НОМЕР_5 у графі сімейний стан зазначено «цивільна дружина ОСОБА_2 ».

У постанові судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2023 року (справа № 304/623/23) встановлено, що ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , що вкотре підтверджує факт проживання однією сім`єю.

Таким чином, судом встановлено, що відомості, які зазначені у свідоцтві про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо батька дитини, зокрема її та по-батькові, відповідає по-батькові ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Запис вчинений відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України.

Рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у такій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Так, судом встановлено, що під час народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьки не перебували в шлюбі між собою, та відомості про батька було вказано зі слів матері.

Суд першої інстанції враховуючи наявні у справі письмові докази, зокрема, довідку Ворочівського старостинського округу Перечинської міської ради № 11 від 11 травня 2024 року, військовий квиток ОСОБА_3 , серії НОМЕР_5 , висновок експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/107-24/75-БД від 15 березня 2024 року, за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи та всі докази у їх сукупності і взаємозв`язку, вірно встановив підтвердженим факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 по відношенню до доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стосовно позовної вимоги про внесення зміни до актового запису про народження суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно пункту 2.13.1 пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно з пунктом 2.16.4 цих правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

У пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до пункту 20 Глави 1 «Державна реєстрація народження фізичної особи та її походження» Розділу III «Державна реєстрація окремих актів цивільного стану» Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Отже, згідно вищенаведених норм чинного законодавства, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства.

З огляду на те, що в даній справі встановлено факт батьківства, відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_7 , а саме: у відомостях про батька дитини.

Щодо позовної вимоги про зміну прізвища дитини з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 , слід зазначити наступне.

Кожна дитина відповідно до статті 7 Конвенції має право на збереження індивідуальності.

Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні, і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч.ч. 3,5 ст.148 Сімейного Кодексу України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на сьогоднішній день у дитини прізвище її матері - ОСОБА_8 , з якою вона проживає, і в даному випадку позивачем не доведено наявність підстав для задоволення позовної вимоги про зміну прізвища дитини.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 21 квітня 2025 року.

Головуючий:

Судді: