Справа № 721/399/25
Провадження № 6/721/3/2025
У Х В А Л А

Суддя Путильського районного суду Чернівецької області Стефанко У. Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Путильський ВДВС у Вижницькому районі Чернівецької області ЗМУ МЮ про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України де заінтересованою особою є Путильський ВДВС у Вижницькому районі Чернівецької області ЗМУ МЮ.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що у відкритті провадження за такою заявою необхідно відмовити з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України, положення якої є нормами прямої дії, гарантоване право особи на доступ до правосуддя.

Відповідно до наведеної статті Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав та свобод.

Згідно з частинами 1, 3 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; у передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК України).

Статтею 15 ЦК України також визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, кожній особі гарантується звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорених прав.

У той же час закріплене в законі право на доступ до суду не є абсолютним, воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням.

Зокрема, гарантоване ст. 55 Конституції України право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Суд звертає увагу, що в порядку цивільного судочинства захист прав та інтересів особи здійснюється у порядку конкретного виду судового провадження (позовного, наказного, окремого), а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення. Крім того, у випадках, визначених законом, учасники виконавчого провадження вправі ініціювати розгляд питань, пов`язаних із виконанням судового рішення.

За змістом статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Таке тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути скасовано судом за вмотивованою заявою боржника.

Таким чином, аналіз наведеної норми свідчить, що у порядку, визначеному розділом VI Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) ЦПК України, може бути скасовано тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, яке застосовано судом, тобто встановлене відповідною ухвалою суду.

Натомість зі змісту заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів вбачається, що заявник просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке встановлено відносно нього у рамках виконавчого провадження №74564685 від 26.03.2024 за вимогою ГУ ДПС у Чернівецькій області про сплату боргу № ф-0831-2408 від 17.02.2022.

Між тим, ані заява ОСОБА_1 , ані додані до неї документи, не містять даних щодо постановлення судом ухвали про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» також визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У разі встановлення державним виконавцем відносно боржника у виконавчому провадженні тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, для такого боржника передбачено інший порядок скасування такого обмеження, аніж визначений у розділі VI Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) ЦПК України, що регламентує порядок скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, який застосовується на підставі ухвали суду за поданням державного виконавця ( Ухвала ВС від 11.05.2022 у справі 202/6252/21).

Отже, в даному випадку законодавством визначено інший порядок звернення до суду щодо скасування встановленого державним виконавцем тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а саме шляхом оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VІІ Судовий контроль за виконанням судових рішень ЦПК України.

Однак заявник зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця відповідно до ст. 447-448 ЦПК України не звернувся, а звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відповідно до положень статті 441 ЦПК України.

Ураховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України необхідно відмовити, оскільки процесуальним законом передбачено іншу форму звернення до суду та порядок скасування встановленого державним виконавцем тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, що не позбавляє заявника вправа звернутися до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, відповідно до положень статей 447-448 ЦПК України, якщо такий вважає, що встановленим постановою державного виконавця тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України порушено його права чи свободи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції сплачена при зверненні до суду сума судового збору повертається за ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Таким чином, у разі понесення витрат по сплаті судового збору за подання заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та їх документального підтвердження заявник вправі звернутися з клопотанням про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 441 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Путильський ВДВС у Вижницькому районі Чернівецької області ЗМУ МЮ про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду зі скаргою в порядку, визначеному розділом VІІ Судовий контроль за виконанням судових рішень ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Уляна СТЕФАНКО