Справа № 645/1383/25
Провадження № 2/645/1351/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2025 року Немишлянський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі - Циганок В.М., учасники справи: позивач - ОСОБА_1 (не з`явилась), представник позивача Агаєва С.М., відповідач ОСОБА_2 , (не з`явився),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності,
Позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Агаєвої С.М., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , яким просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання під час вагітності в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, щомісячно, але не більш ніж до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 06.02.2024 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Під час шлюбу вона завагітніла та на даний час перебуває на обліку за вагітністю в жіночій консультації КНП «Міський поліклініка №5» ХМР з 09.01.2005 року. Термін вагітності на 03.03.2025 року складає 22-23 тижні. З початку 2025 року сторони проживають окремо, оскільки відповідач перебуває у лавах ЗСУ де проходить службу. Відповідач відмовляється надавати кошти та допомагати позивачці, забезпечувати їй моральну та матеріальну підтримку під час вагітності, нехтує її потребами та взагалі не бажає спілкуватись із дружиною в цей період. Відповідач має стабільний дохід, але після повернення відповідача з полону та повернення на службу між сторонами виникли непорозуміння, без належних підстав відповідач припинив підтримку дружини, яка під час вагітності не має іншого доходу.
Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.03.2025 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Агаєва С.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила про їх задоволення, підтвердила обставини викладенні у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову (відзиву) та заяви про розгляд справи без його участі не надав.
Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 лютого 2024 року Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 38 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).
Станом на день подання позову до суду, позивач знаходилась на 22-23 тижні вагітності про що свідчить копія довідки № 7 від 04.03.2025, виданої жіночою консультацією КНП «Міська поліклініка №5» ХМР, оригінал якої оглянутий судом в судовому засіданні.
Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають, позивач потребує матеріальної допомоги, так як не має постійного доходу.
Як зазначає позивач у позові, відповідач проживає окремо від позивача, військовослужбовець, працездатний, має задовільний стан здоров`я.
Представник позивача в судовому засідання також зазначила про те, що відповідач на даний час є військовослужбовцем, але сторонами суду не надано доказів в підтвердження проходження відповідачем військової служби.
Згідно з ч. 1 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності.
Частиною 4 ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 5 ст. 84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.
Частина 1 ст. 75 СК України зазначає, що чоловік та дружина повинні матеріально підтримувати один одного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим з подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.
Право на утримання у зв`язку з вагітністю має жінка, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Це право триває протягом всього періоду вагітності і виникає з того часу, як тільки вагітність в родині була виявлена.
Чоловік зобов`язаний надавати утримання, як вказує закон, за однієї важливої умови якщо має на те фінансову можливість, тобто відповідний матеріальний стан.
Згідно ст. 85 СК України - право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.
У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач має інших утриманців, відомостей про стан його здоров`я або доказів, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині під час вагітності.
Тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, визначивши розмір аліментів на утримання позивача у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітної плати (доходу), щомісячно, починаючи з 05.03.2025, на час вагітності і до досягнення народженою дитиною трьох років.
Згідно п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави, згідно ст. 141 ЦПК України.
Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а при зверненні до суду з позовом позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 70, 75, 84, 184 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 137, 141, 258 - 268, 280 - 284 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності - задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання у розмірі частки з усіх видів заробітної плати (доходу), щомісячно, починаючи з 05.03.2025 року, на час вагітності і до досягнення народженою дитиною трьох років.
Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн.40 копійок

Заочне рішення може бути переглянуте Немишлянським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Харківського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_4 ;

Представник позивача: Агаєва Сабіна Мирсаррафівна, адреса: 61061, м.Харків, а/с1281, тел. НОМЕР_5 , E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 05.05.2025 року.

Головуючий - суддя: І.В.Ульяніч