Справа № 2-4046/11
Провадження № 6/643/139/25
УХВАЛА

30.04.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Єрмакової А.О.,

представника заявника: Гнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк

України»

про поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа та

видачу дублікатів виконавчих листів по справі № 2-4046/11

за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

до 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

заінтересована особа Салтівський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові

Східного міжрегіонального міністерства юстиції

про стягнення 1 929 194, 74 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі-заявник) звернувся до Московського районного суду м. Харкова із заявою про поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа та видачу дублікати виконавчих листів у справі № 2-4046/11.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги заявник посилається на те, що на виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.03.2012 у справі № 2-4046/11 були видані виконавчі листи, які заявником були пред`явлені для примусового виконання до органів державної виконавчої служби. Наразі на примусовому виконанні у міжрайонному ВДВС по Куп`янському, Шевченківському районах перебуває виконавчий лист № 2-4046/11 виданий Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові заборгованості у розмірі 1 931 014, 74 грн. Крім того, на примусовому виконанні у Московському ВДВС ХМУЮ перебували виконавчі листи № 2-4046/11 видані Московським районним судом м. Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові заборгованості у розмірі 1 931 014, 74 грн. Згідно відповіді Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 30988 від 21.02.2025, на примусовому виконанні у Московському ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження № 33924067 з виконання виконавчого листа № 2-4046/11, виданого 08.06.2012 року Московським районним судом м. Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрексімбанк» заборгованості в сумі 1 931 014, 74 грн. 17.08.2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, боржником за яким є ОСОБА_1 . 28.12.2012 року керуючись п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі того, що коштів від реалізації недостатньо для задоволення вимог стягувача. Також згідно відповіді Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 30985 від 21.02.2025, на примусовому виконанні у Московському ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження № 33923870 з виконання виконавчого листа № 2-4046/11, виданого 08.06.2012 року Московським районним судом м. Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрексімбанк» заборгованості в сумі 1 931 014, 74 грн. 17.08.2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, боржником за яким є ОСОБА_2 . 07.11.2013 року керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Вказані виконавчі провадження № 33924067, № 33923870 знищені за закінченням строку зберігання. Разом з цим, представник заявника вказує на те, що у відповідях Салтівського ВДВС у м. Харкові зазначено, що з`ясувати місцезнаходження вказаних виконавчих листів не виявилось можливим, у зв`язку з чим вважають виконавчі листи такими, що втрачено.Станом на день подання заяви оригінали виконавчих листів та постанови про повернення виконавчих листів до банку не надходили, у зв`язку з чим заявник був необізнаним про стан виконавчих проваджень. Крім того, запровадження у березні 2020 року карантинних обмежень та повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України у лютому 2022 року вплинули на діяльність банку і не залежали від його суб`єктивної волі. З жовтня 2022 року по лютий 2023 року відбулися масовані ракетні удари по всій території країни, внаслідок чого постраждала енергетична система України, що зумовило значний період відсутності електричної напруги з послідуючим введенням погодинного надання електричної енергії між ракетними обстрілами і в періоди поновлення систем виробляння напруги. Вказані події унеможливлювали пересилання документів, друкування документів та їх направлення поштою.

Ухвалою від 24.03.2025 року Московський районний суд м. Харкова прийняв до розгляду заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа та видачу дублікати виконавчих листів по справі № 2-4046/11, судове засідання призначив на 25.03.2025 року.

25.03.2025 року розгляд справи відкладено на 30.04.2025 року у зв`язку з неявкою учасників справи.

07.04.2025 року від представника заявника надійшло клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 07.04.2025 року Московський районний суд м. Харкова клопотання представника заявника Гнатенко Оксани Миколаївни про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задовольнив.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 4273-IX від 26.02.2025 змінено найменування Московського районного суду міста Харкова на Салтівський районний суд міста Харкова.

У судовому засіданні 30.04.2025 року представник заявника підтримав викладені у заяві вимоги та просив суд задовольнити їх.

Боржники у судове засідання 30.04.2025 року не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка боржників не є перешкодою для розгляду поданої заяви, суд вважає за можливе розглянути заяву без їх участі.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у справі № 2-4046/11, суд вирішив відмовити в її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до пп. 17.4 п. 1 р. ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пп. 17.4 п. 1 р. ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України дає підстави для висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

У постанові від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Також, Верховний Суд у постанові від 19.04.2021 у справі № 2-1316/285/11 зазначив про те, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

З огляду на вищевикладене, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, та звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Разом з цим, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 433 ЦПК України).

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст. 120 ЦПК України.

Згідно зі ст. 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Отже, приписи п.п. 17.4 п. 1 р. XIІІ «Перехідні положення» ЦПК України не суперечать приписам ч. 1 ст. 433 ЦПК України, і не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.03.2012 у справі № 2-4046/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові заборгованість в сумі 1 929 194, 74 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700, 00 грн. у дольовому порядку по 566, 66 грн. з кожного, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120, 00 грн.

На виконання рішення суду Московським районним судом м. Харкова було видано виконавчі листи щодо кожного з боржників, які заявником були пред`явлені до органів виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно відповіді Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 30988 від 21.02.2025, на примусовому виконанні у Московському ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження № 33924067 по виконанню виконавчого листа № 2-4046/11, виданого 08.06.2012 року Московським районним судом м. Харкова, боржником в якому є ОСОБА_1 . 28.12.2012 року керуючись п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі того, що коштів від реалізації недостатньо для задоволення вимог стягувача.

Згідно відповіді Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 30985 від 21.02.2025, на примусовому виконанні у Московському ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження № 33923870 по виконанню виконавчого листа № 2-4046/11, виданого 08.06.2012 року Московським районним судом м. Харкова, боржником в якому є ОСОБА_2 .07.11.2013 року керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Вказані виконавчі провадження № 33924067, № 33923870 знищені за закінченням строку зберігання. Повторно виконавчі листи у справі № 2-4046/11 видані 08.06.2012 року на виконання до Відділу не надходили та на виконанні не перебували.

Звертаючись до суду з даною заявою заявник зазначив, що станом на день поданої заяви оригінали виконавчих листів та постанови державного виконавця про їх повернення до банку не надходили. Початок карантинних обмежень а також воєнного стану не залежали від волі стягувача, однак вони зумовили зміни у організації роботи, в тому числі документообігу усіх підприємств та організацій. Окрім того, з жовтня 2022 по лютий 2023 відбулись масовані ракетні удари по всій країні, як наслідок постраждала енергетична система України, що обумовило значний період відсутності електричної напруги з наступним введенням погодинного подання електроенергії. Все це унеможливило пересилання документів. Після стабілізації подання електричної енергії відбулось налагодження роботи підприємств, після чого стягувач одразу запитав у органу виконання інформацію про стан виконавчого провадження, і з відповіді стало відомо про втрату виконавчих листів. Строк пред`явлення виконавчих документів до виконання пропущено не з вини стягувача.

Разом з цим суд вважає, що вищевказані обставини не є поважною причиною для поновлення прощеного процесуального строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, оскільки з моменту направлення заявником виконавчих листів до виконавчої служби для примусового виконання та відкриття виконавчих проваджень, заявник мав можливість у будь-який час отримувати інформацію про стан виконавчих проваджень, в тому числі ознайомлюватися з усіма документами виконавчих проваджень та діями, вчиненими державним виконавцем в їх межах.

Поважність пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання пов`язується заявником лише з однією обставиною, а саме його необізнаністю про повернення державним виконавцем виконавчих документів стягувачу.

Водночас доводи заявника про те, що банк постійно звертався до органів виконавчої служби для отримання інформації стосовно виконання вищевказаних виконавчих листів, однак ці запити не збереглися у стягувача по причині збройної агресії російської федерації проти України і постійних обстрілів громадської інфраструктури жодним чином не підтверджені.

Не приймаються до уваги посилання представника заявника на те, що були застосовані карантині обмеження, початок воєнного стану, адже карантині обмеження були встановлені у 2020 році, воєнний стан почав діяти у 2022 році, а виконавчі провадження були розпочаті державним виконавцем у 2012 році, повернуті виконавчі документи державним виконавцем у 2012 та 2013 роках, тобто задовго до цих подій. Разом цим, повторно виконавчі листи у справі № 2-4046/11 видані 08.06.2012 року на виконання до Відділу не надходили та на виконанні не перебували.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що протягом строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», заявник як стягувач вживав активні дії для реалізації своїх прав з виконання рішення суду від 27.03.2012 у справі № 2-4046/11 та звертався з відповідними заявами до органів виконавчої служби.

В силу приписів ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, як учасник виконавчого провадження, має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, має право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Сторони виконавчого провадження зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відтак, суд вважає безпідставними посилання заявника на те, що він був необізнаний про хід виконавчих проваджень, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що у період з 2012 року по березень 2020 року заявник цікавився ходом виконавчих проваджень матеріали справи не містять.

Матеріали справи не містять доказів вчинення відповідних дій стягувачем, тоді як правомірність очікування виконання рішення суду цілком залежала від дій заявника.

Жодної обставини, яка б унеможливила реалізацію стягувачем своїх прав у процесі примусового виконання судового рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.03.2012 у справі № 2-4046/11, заявник не наводить.

Отже, строк для подання виконавчих листів у справі № 2-4046/11 до примусового виконання був пропущений стягувачем, наявність поважних причин пропуску цього строку заявником не доведено.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що заявником не надано доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів у справі № 2-4046/11 до виконання, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення заяви стягувача про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні поданої заяви з урахуванням вищевикладеного.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 433, пп. 17.4 п. 1 р. ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у справі № 2-4046/11.

2. Відповідно до ст. 261 ЦПК України дана ухвала набирає законної сили після її проголошення, та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.05.2025 року.

Суддя Н.В. Новіченко