Провадження № 2/127/750/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Врублевської О.В.,

представника позивача Безрученка Д.П.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ в натурі житлового будинку та усунення перешкод в користуванні будинковолодінням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про виділ в натурі житлового будинку та усунення перешкод в користуванні будинковолодінням, мотивуючи позов тим, що вони перебували у шлюбі з 02.06.1991 року, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2018 року був розірваний. Також рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2020 року під час поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літера «А», з прибудовою літ. «а», загальною площею 123,9 кв.м., житловою 45,8 кв.м., сараїв літ. «Б», «б», погрібу літера «В» з шиєю, вбиральні літ. «Г», навісу літ. «Д», огорож №1-№2, вигрібної ями №3. Зазначене домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 0,0858, кадастровий номер :02:020:0279, власником якої є відпоовідач. Отже співвласником 1/2 частини будинку єОСОБА_1 .

Незважаючи на те, що будинок знаходиться у спільній частковій власності, ОСОБА_1 перешкоджає позивачу в користуванні її власністю, погрожує фізичною розправою, на підставі чого вона неодноразово зверталась в поліцію та прокуратуру. На сьогоднішній день вона позбавлена можливості користуватися житловимм приміщенням та займає нежитлову кімнату-вітальню на першому поверсі будинку площею 30,1 кв.м. Разом з тим, відповідач чинить перешкоди у користуванні кухнею, ванною кімнатою та туалетом, шафою перекрив хід до житлових кімнат. Оскільки між ними не досягнуто домовленості про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки, тому ОСОБА_3 змушена звернутись до суду з цим позовом та просила:

- виділити в натурі належну їй 1/2 частину житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням частки співвласників;

- зобов`язати ОСОБА_1 не чинити їй перешкоди у користуванні будинковолодінням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 15.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов.

Відповідач свої право на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою суду від 07.09.2022 року клопотання представника позивача задоволено та зобов`язано КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» надати суду для дослідження в судовому засіданні інвентаризаційну справу на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 29.09.2022 року клопотання позивача задоволено, призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертів поставлено питання:

1. Чи можливий розподіл житлового будинку по АДРЕСА_1 , в натурі між співвласниками, згідно з ідеальними частками кожного в житловому будинку, та чи відповідає будівельним, санітарним, протипожежним нормам житловий будинок, і в якому технічному стані перебувають конструктивні елементи вказаного будинку та чи можливе здійснення добудов до вже існуючого житлового будинку по АДРЕСА_1 ?

2. Визначити можливі варіанти виділення співвласникам будинку АДРЕСА_1 часток у домоволодінні за цією адресою, з урахуванням господарських споруд, здійснення можливих переобладнань та/або добудов елементів будинку та господарських споруд, визначивши не менше двох варіантів, а також з урахуванням фактичного порядку користування сторін по справі будинком і господарськими спорудами, прав на земельні ділянки за цією ж адресою.

3. Яка дійсна (ринкова) вартість житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 ?

4. Визначити розміри компенсацій для співвласників вказаного домоволодіння, у разі відхилення від ідеальних часток у праві власності за кожним із запропонованих варіантів виділення часток.

Витрати, пов`язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи покладено на ОСОБА_3 та до отримання висновку експертизи провадження в справі було зупинено.

Ухвалою суду від 08.11.2022 року провадження у справі відновлено для надання додаткових матеріалів, які ухвалою суду від 25.11.2022 року було витребувано. 27.12.2022 року ухвалу суду повторно направлено для продовження проведення призначеної судової будівельно-технічної експертизи та до отримання висновку експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 25.09. 2024 року провадження у справі поновлено, в зв`язку з отриманням висновку експерта.

02.04.2025 року ухвалою суду заяву представника позивача задоволено та прийнято до провадження заяву представника позивача про уточнення позовних вимог від 10.03.2025 року, відповідно до якої позовні вимоги щодо обраного варіанту розподілу сформульовано з врахуванням стану здоров`я позивача, оскільки вона може пересуватись зі спеціальними медичними ходунками, або за сторонньою допомогою, має ряд інших складних захворювань, що обмежують її можливість пересуватись, є пенсіонером по інвалідності, а тому ОСОБА_3 просить виділити їй частину будинку з тим розрахунком, щоб вхід до будинку був якомога ближче до входу у двір, що відповідає обраному варіанту 1 виділу частки домоволодіння. Враховуючи викладене представник просила виділити позивачу в натурі належну йому 1/2 частину жилового будинку та частину земельної ділянки, на якій знаходиться вказане домоволодіння, згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 19.09.2024 року №6882-6885/22-21 в такому порядку:

- виділити в натурі позивачу 1/2 частини житлового будинку, згідно з Вріантом 1 Додатку 2 (позначено як виділ 1/2 частки другому співвласнику) до експертизи, а саме: на першому поверсі будинку: тамбур «1-1» площею 4,8 кв.м., коридор «1-2» площею 10,6 кв.м., кухня «1-3» площею 12,8 кв.м., санвузол «1-5» площею 5,9 кв.м.; на другому поверсі будинку: частина сходової клітини «1-6» площею 6,8 кв.м., санвузол «1-7» площею 6,1 кв.м., кімната «1-8» площею 15,7 кв.м., загальною площею 62,7 кв.м., а також господарські будівлі навіс «Д», хвіртка №2, яма вигрібна №3, частина паркану №1;

- виділити в натурі позивачу (на схемі як другому співвласнику) 1/2 частки земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 з врахуванням Варіанту 1 поділу будівель і споруд згідно з Додатком 5.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, з підстав викладених у позові та додаткових поясненнях. Додатково пояснив, що Варіант 1 найбільше відповідає інтересам позивача, оскільки остання страждає на порушення роботи тазових органів, має утруднену ходу, що вимагає постійного доступу до туалету. При цьому, обраний варіант передбачає наявність туалетів на першому та другому поверхах. Також за Варіаном 1 відповідачу відходять господарські будівлі та споруди, якими він зможе користуватись на власний розсуд та які не потрібні позивачу за станом здоров`я. Крім того, позивача не менше трьох разів на тиждень відвідує соціальний працівник, якому ОСОБА_3 змушена відкривати вхідну хвіртку для входу, що наразі створює для неї складнощі, так як їй доводиться обходити весь будинок по колу (вихід з будинку знаходиться з протилежної сторони від хвіртки до подвір`я). В обраному ж позивачем варіанті поділу будинковолодіння вхід до будинку буде розташований на відсьані кількох метрів від хвіртки. Представником також звернуто увагу, що позивач має дуже незначний та єдиний дохід у вигляді пенсії по інвалідності в розмірі 2980,00 грн., що надає мінімальні можливості для проведення будь-яких робіт у будинку. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні фактично позов визнали часково з підстав викладених у письмових поясненнях. Додатково пояснили, що дійсно відповідачем було перекрито прохід на другий поверх спірного будинку (встановлено перегородку) після конфлікту із сином, кімната якого знаходиться на другом поверсі. Наразі відповідач із сином у спірному будинку не проживають через постійні скандали та конфлікти з позивачем, які вона ініціює. Обраний позивачем перший Варіант розподілу не є прийнятним для позивача, оскільки: через інвалідність їй важко буде пересуватись сходами на другий поверх, а запропонований варіант передбачає частину другого поверху, де підніматись та спускатись доведеться сходами без стороньої допомоги, що є небезпечним для її життя і здоров`я; добудова та облаштування будинку, згідно з 1 Варіантом на два поверхи для кожної сторони потребуватиме виготовлення проекту, який слід буде погодит із співвласником; за варіантом розподлілу передбачено прохід у несучих стінах для чого необхідно буде провести експертне дослідження; після виконання добудови відповідач отримає два приміщення без вікон; це потребує значних затрат на виготовлення проекту добудови та виконання загальних будівельних робіт в тому числі переобладнання всіх мереж щодо постачання води, електропостачання, газопостачання, каналізації, системи опалення, а також встановлення лічильників. Зважаючи на матеріальний стан позивача, для неї такі витрати є неможливими. Враховуючи неприязні стосунки та те, що всі точки введення мереж знаходяться на території позивача, така ситуація унеможливить будь-які погодження та під`єднання до мереж.

На думку відповідача, другий варіант розподілу є більш прийнятним для обох сторін, оскільки: весь перший поверх залишається за позивачем, яким вона наразі користується, тому проблем з пересуванням у неї не виникатиме; мінімізується обсяг будівельних робіт; відпадає необхідність у виготовленні та погодженні будівельного проекту; на другому поверсі облаштовано туалет, тому проблема із калізацією та водогонном зникає; зберігається система теплопостачання для позивача в повному обсязі лише необхідно встановити котел; кухня на другому поверсі будеоблаштована параллельно першому, тому щоб завести газ достатньо внести незначні зміни в існуючий проект газопостачання та встановити газову плиту. З огляду на викладене, просив виділити в натурі по 1/2 частини житлового будинку згідно другого варіанту висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи від 19.09.2024 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та матеріали інвентаризаційної справи №24529, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2018 року у справі №127/13815/18, яке набрало законної сили 28.07.2018 року, позов ОСОБА_1 був задоволений тарозірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який зареєстрований 02.06.1991 року за актовим записом № 1292 (Т. 1 а.с. 7-8).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2020 року у справі №127/30495/19, яке набрало законної сили 07.08.2020 року, позов ОСОБА_3 задоволений та було визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літера «А», з прибудовою літ. «а», загальною площею 123,9 кв.м., житловою 45,8 кв.м., сараїв літ. «Б», «б», погрібу літера «В» з шиєю, вбиральні літ. «Г», навісу літ. «Д», огорож №1-№2, вигрібної ями №3. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 9605,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 800,00 грн. у відшкодування витрат за послуги експертної оцінки. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ сумісного майна подружжя було відмовлено (Т. 1 а.с. 9-11). На підставі вказаного рішення суду позивач 24.11.2020 року зареєструвала право власності на свою частку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (Т. 1 а.с. 17).

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №261802, виданого на підставі рішення Віницької міської ради №2500 від 04.09.2009 року 39 сесії 5 скликання, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0858 га, кадастровий номер :02:020:0279, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована у АДРЕСА_1 (Т. 1 а.с. 18).

Згідно з актом №1 обстеження житлових умов сім`ї, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , складеного 15.01.2020 року комісією в складі заступника голови Асоціації ОСН м. Вінниці Вітенко І.М., голови комітету мікрорайону «Корея-1» Рамазанової Т.В., члена комітету мікрорайону «Корея-1» ОСОБА_4 , в будинку фактично проживає три особи, доступ до сараю ОСОБА_3 відсутній. Комісією обстежено частину будинку - І поверх, якою користується ОСОБА_3 , та втановлено, що остання користується допоміжним входом в будинок, який веде безпосередньо у житлову кімнату площею 30 м2, сходи не добудовані, не обладнані поручнями. В спільному користуванні ОСОБА_5 знаходиться кухня та санвузол на 1 поверсі. Житлова кімната ОСОБА_3 використовується як роздягальня, спальня, столова та місце для довготривалого зберігання овочів в зимовий період. Доступ ОСОБА_3 на ІІ поверх будинку відсутній, в звязку з блокуванням проходу до сходів шафою для роздягання та стаціонарно прикріплених до неї дверей, які можливо відчинити тільки з боку основного входу в будинок, яким користується ОСОБА_1 . Зі слів ОСОБА_3 вхід на ІІ поверх перекрито ОСОБА_1 15.09.2019 року. Висновок комісії: колишній чоловік з 15.09.2019 року самовільно обмежив доступ до частини будинку сумісного майна подружжя без відповідних документів (Т. 1 а.с. 19-20). Аналогічний акт було складено комісією також 30.09.2021 року, 19.01.2022 року, 10.10.2024 року (Т. 1 а.с. 69, Т. 2 а.с. 77, 78).

Вінницьким відділом поліції ГУНП проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000745, яке розпочато 05.04.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України (Т. 1 а.с. 21, 23). На бездіяльність правцівників поліції позивач неодноразово подавала скарги (Т. 1 а.с. 26, 27, 28).

Також зі змісту відповіді Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що протягом 2016-2020 років позивач 18 разів викликала працівників поліції за фактом конфлікту з колишнім чоловіком ОСОБА_1 (Т. 1 а.с. 30-31). При цьому, 17.08.2021 року звернулася до ГУ НП у Вінницькій області із письмовою заявою про вжиття заходів для припинення домашнього насильства з боку ОСОБА_1 (Т. 1 а.с. 32).

Згідно з повідомленням Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області від 02.10.2019 року звернення ОСОБА_3 з приводу непорозуміння із колишнім чоловіком ОСОБА_1 , які надійшли до ГУ НП у Вінницькій області 12.09.2019 року, 17.09.2019 року, при їх розгляді підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, а також для притягнення останнього до адміністративної відповідальності не встановлено (Т. 1 а.с. 73).

Крім того, ОСОБА_3 двічі у 2019 році, 2021 році та 2022 році вживала дії з метою захисту своїх прав шляхом звернення до Вінницького міського суду Вінницької області із заявами про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_1 , що підтверджується рішеннями Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2019 року, 08.11.2021 року та від 26.04.2022 року, проте у задоволенні заяв судом було відмовлено (Т. 1 а.с. 93-95, 96-103, 104-110).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 12.01.2022 року у справі №127/11015/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки було відмовлено з підстав того, що у рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2020 року суд дійшов висновку, що спірний будинок є спільною сумісною власністю подружжя, у зв`язку з чим він підлягає поділу відповідно до вимог статей 60, 69 СК України, за якими майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. (т. 1 а.с. 131-134).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 має статус інваліда 1 групи загального захворювання та отримує пенсію з 16.08.1993 року, проживає в спірному житловому будинку, їй поставлений діагноз: розсіяний склероз, помірний нижній парапарез, виражені атактичні розлади, виражене порушення функції ходи та координації рухів, порушення функції тазових органів, стійкий цефалгічний синдром, порушення самообслуговування. Внаслідок захворювання позивач потребує: палиць, ходунків-рамки як засобів пересування, ортопедичного взуття та соціального працівника (Т. 1 а.с. 4, Т. 2 а.с. 63-68, 74-75). Розмір пенсії позивача становить 2980,00 грн. (Т. 2 а.с. 76).

На виконання ухвали суду від 29.09.2022 року до суду 24.09.2024 року надійшов висновок експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 19.09.2024 року за № 6882-6885/22-21 (Т. 1 а.с. 178-216), згідно з яким виділити в натурі 1/2 та 1/2 рівні частки співвласників без відступу від даних часток не визнається за можливе. Тому провести розподіл об`єктів нерухомого майна данного домоволодіння можливо в частках наближених до часток співвласників в праві власності на спірне домоволодіння. Порівнюючи вимоги нормативно-правових актів чинних на території України в галузі будівництва, враховуючи частки співвласників в праві власності на нерухоме майно, складене плануванням приміщень житлового будинку з прибудовою та фактичне розташування господарських будівель і споруд, на розгляд суду запропоновано три технічно можливих варіанти поділу (виділу часток) домоволодіння АДРЕСА_1 , у співвідношенні наближеному до 1/2 та 1/2 частки, з визначенням розміру компенсації співвласнику частка якого буде менша після поділу, з рекомендаціями по проведенню будівельних та ремонтно-будівельних робіт з реконструкції.

Отже, з більш детального дослідження запропонованих експертом варіантів встановлено, що:

- за 1 Варіантом компенсація першому співвласнику (відповідачу) 1/2 частки за відступ від частки в праві власності на домоволодіння складає 1881,40 грн.;

- за 2 Варіантом компенсація першому співвласнику (відповідачу) 1/2 частки за відступ від частки в праві власності на домоволодіння складає 99091,79 грн.;

- за 3 Варіантом компенсація другому співвласнику (позивачу) 1/2 частки за відступ від частки в праві власності на домоволодіння складає 117078,83 грн.

Отже, Варіант 1 передбачає найменшу суму компенсації. Обираючи Варіант 1 позивач усвідомлювала свій обов`язок на компенсацію відповідачу відступу від часток та погодилась з ним.

Суд спростовує твердження відповідача щодо недоцільності обраного позивачем варіанту 1 оскільки:

- позивач враховуючи свій стан здоров`я та можливості бажає користуватись другим поверхом, отже вона визначила можливі ризики для свого здоров`я при цьому поділі. Лише ОСОБА_3 достеменно обізнана про свій стан здоров`я та можливості;

- виготовлення проекту, будівельних робіт та облаштування окремих систем інженерних мереж передбачено у всіх варіантах, запропонованих експертом, та є необхідними під час виділу частини будинковолодіння. Позивач обрала Варіант 1 на свій розсуд, зваживши всі обставини.

Відповідно до запропонованого першого Варіанту поділу домоволодіння АДРЕСА_1 пропонується: виділити І-му співвласнику (відповідачу) 1/2 частки: на першому поверсі: вітальня «1-4» площею 30,1 кв.м., на другому поверсі: частина сходової клітини «1-6» площею 1,0 кв.м., кімната «1-9» площею 15,7 кв.м., кімната «1-10» площею 14,4 кв.м., сарай «Б», сарай «б», погріб з шиєю «В», убиральня «Г», частина паркану «№1»; виділити ІІ-му співвласнику (позивачу) на 1/2 частки: на першому поверсі: тамбур «1-1» площею 4,8 кв.м., коридор «1-2» площею 10,6 кв.м., кухня «1-3» площею 12,8 кв.м., санвузол «1-5» площею 5,9 кв.м.; на другому поверсі: частина сходової клітини «1-6» площею 6,8 кв.м., санвузол «1-7» площею 6,1 кв.м., кімната «1-8» площею 15,7 кв.м., загальною площею 62,7 кв.м., а також господарські будівлі навіс «Д», хвіртка №2, яма вигрібна №3, частина паркану №1.

Відповідно до запропонованого другогоВаріанту поділу домоволодіння пропонується: виділити І-му співвласнику (відповідачу) 1/2 частки: на першому поверсі: частина коридору «1-2» площею 4,5 кв.м., кухня «1-3» площею 12,8 кв.м., вітальня «1-4» площею 30,1 кв.м., санвузол «1-5» площею 5,9 кв.м., сарай «Б», сарай «б», погріб з шиєю «В», убиральня «Г», частина паркану «№1» та у спільне сумісне користування яма вигрібна «№3»; виділити ІІ співвласнику (позивачу) на 1/2 частки:на першому поверсі: тамбур «1-1» площею 4,8 кв.м., частину коридору «1-2» площею 6,1 кв.м., на другому поверсі: сходова клітина «1-6» площею 7,8 кв.м., санвузол «1-7» площею 6,1 кв.м., кімната «1-8» площею 15,7 кв.м., кімната «1-9» площею 15,7 кв.м., кімната «1-10» площею 14,4 кв.м., навіс «Д», хвіртка «№2», частина паркану «№1», у спільному користуванні яма вигрібна «№3».

З другим Варіантом позивач не погоджується та враховуючи неприязні відносини між сторонами, наявність спільного сумісного користування вигрібною ямою «№3» спричинятиме між ними конфлікти та звернення до суду за захистом свої прав. Таким чином, виділ частки будинку за другим Варіантом не захистить право позивача на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (ч. 1 ст. 364 ЦК України).

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна.

У постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15 зроблено висновок, що при здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку, будівель, споруд, іншого нерухомого майна в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 545/3753/16-ц, провадження № 61-40289св18 та продубльований в постанові Верховного Суду від 22.02.2021 у справі № 279/4966/16-ц. В зв`язку з цим, суд не приймає до уваги посилання відповідача на порядок виділу майна згідно з порядком користування який фактично склався, як підставу для визначення поділу за другим Варіантом.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.

Отже, при встановленні порядку користування будинком (квартирою) кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку (квартири) з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок (квартиру). Разом з тим, виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Проаналізувавши викладене вище, суд вважає, що виходячи зі змісту статтей 183, 358, 364 ЦК України, слід задовольнити уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 за наданим експертом першим Варіантом розподілу спірного майна за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи №6882-6885/22-21 від 19.09.2024 року, який враховує інтереси кожного з співвласників.

Також, згідно з частиною першої, третьої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення.

Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі.

За правилом частини другої статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частина четверта статті 120 ЗК України передбачає, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Пунктом 19 Постанови Пемуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Відповідно до вказаних норм визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду, та передбачає механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Крім того, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч. 5 ст. 319 ЦК України).

Таким чином, суд вважає необхідним визначити варіант поділу спірної земельної ділянки відповідно до Варіанту 1 розподілу будівель і споруд, що відповідає Додатку 5 до висновку експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №6882-6885/22-21 від 19.09.2024 року, та виділити ОСОБА_3 в користування 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0858 га.

Щодо вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні майном, то вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Також ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю (негаторний позов).

Підставою для подання позову про усунення перешкод у користуванні будинком є створення іншою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою цього позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Умовами для задоволення про усунення перешкод у користуванні будинком є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права власника (володільця).

Матеріалами справи та поясненнями сторін підтверджується факт порушення відповідачем прав позивача на користування спільним нерухомим майном, чинення ним перешкод, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні спірним будинковолодіням.

З огляду на задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд вважає, що понесені позивачем витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 19118,40 грн. (Т. 1 а.с. 157, 177).

Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 9967,80 грн. (за вимоги майнового та немайнового характеру).

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 355, 356, 358, 364, 391 ЦК України, ст.ст. 88, 120 ЗК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ в натурі житлового будинку та усунення перешкод в користуванні будинковолодінням задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , згідно з Варіантом 1 (Додаток № 2) висновку експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №6882-6885/22-21 від 19.09.2024 року, згідно з яким ОСОБА_3 користується: на першому поверсі: тамбур «1-1» площею 4,8 кв.м., коридор «1-2» площею 10,6 кв.м., кухня «1-3» площею 12,8 кв.м., санвузол «1-5» площею 5,9 кв.м.; на другому поверсі: частина сходової клітини «1-6» площею 6,8 кв.м., санвузол «1-7» площею 6,1 кв.м., кімната «1-8» площею 15,7 кв.м., загальною площею 62,7 кв.м., а також господарські будівлі навіс «Д», хвіртка №2, яма вигрібна №3, частина паркану №1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1881,40 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят одна гривня 40 коп.) грошової компенсації за відступ від ідеальних часток.

Виділити в натурі ОСОБА_3 1/2 частку земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 площею 0,0858 га з кадастровим номером: :02:020:0279 з урахуванням Варіанту 1 поділу будівель і споруд згідно з Додатком 5 до висновку експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №6882-6885/22-21 від 19.09.2024 року.

Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні будинковолодінням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 19118,40 грн. (дев`ятнадцять тисяч сто вісімнадцять гривень 40 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 9967,80 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят сім гривень 80 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОККП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складений 30.04.2025 року.

Суддя: