Справа № 489/9943/24
Провадження № 2/489/1507/25
РІШЕННЯ

Іменем України

30 квітня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Костюченка Г.С.,

розглянувши в залі судових засідань № 9 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної прокуратури про стягнення моральної шкоди

встановив

В грудні 2024 позивач через свого представника адвоката Гоцуляк Ю.С. звернувся до суду з позовом до Херсонської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди.

Позивач просив суд зобов`язати Херсонську обласну прокуратуру (ідентифікаційний код юридичної особи: 04851120, місцезнаходження юридичної особи: 73025, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Михайлівська, буд. 33) спростувати неправдиву інформацію розповсюджену нею на офіційному сайті Херсонської обласної прокуратури за посиланням: https://kherson.gp.gov.ua/ua/news.html?m=publications&_t=rec&id=367344&fp=390 про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, опублікувавши таке письмове спростування та вибачення перед ОСОБА_1 на офіційному сайті Херсонської обласної прокуратури .

Стягнути з Херсонської обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи: 04851120) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 200 000,00 грн.

Стягнути з Херсонської обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи: 04851120, місцезнаходження юридичної особи: 73025, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Михайлівська, буд. 33) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 42 422,40 грн, з яких: 2 422,40 грн. - судовий збір, сплачений за подачу позову та 40 000,00 грн. - гонорар адвоката.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у ході досудового розслідування т.в.о. слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області підполковником поліції Дятчиним А.П., було розглянуто матеріали кримінального провадження № 0000315, внесені 05.07.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, нагляд за станом досудового розслідування у якому у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюють прокурори Херсонської обласної прокуратури та встановлено наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.

14.08.2024 року ОСОБА_1 дізнався про те, що його фотографії опубліковано у дописах засобів масової інформації (надалі - ЗМІ), а саме телеграмканалах: Ху_вый Херсон, ОСОБА_2 , Новости N, Мост та на сайті Преступности НЕТ, які поширили публікацію з офіційного сайту Херсонської обласної прокуратури, у якій міститься недостовірна інформацію відносно позивача. Вищевказані дописи, розповсюджені Херсонською обласною прокуратурою, містять інформацію про початок досудового розслідування органами/ структурними підрозділами Херсонської обласної прокуратури щодо встановлення факту привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчинені в особливо великих розмірах у рамках досудового розслідування у кримінальній справі № 0000315 від 05.07.2023 року за фактом розтрати та привласнення бюджетних коштів службовими особами Херсонської обласної державної адміністрації та Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Представник позивача зазначає, що органами досудового розслідування було порушено принцип презумпції невинуватості особи та розкрито інформацію про обставини досудового розслідування та особу підозрюваного за кримінальним провадженням № 0000315 від 05.07.2023 року та закцентовано увагу на ОСОБА_1 , який був посадовою особою підприємства ТОВ «ІБФ «Елітмайстер», що відповідно до укладених договорів поставки здійснювало господарську діяльність та нівельовано участь посадових осіб інших юридичних осіб.

В подальшому у телеграм-каналах та інтернет ресурсах були опубліковані дописи/публікації з посиланням на офіційний сайт Херсонської обласної прокуратури, які містять фотографію Позивача та наступний текст: 1) ТГ-канал Ху_вый Херсон: ...Привласнив майже чотири мільйони грн державних коштів: у Херсоні. Він виконав замовлення Херсонської ОВА на виготовлення 10 залізобетонних укриттів. Зловмиснику загрожує до 12 років позбавлення волі…; 2) ТГ-канал Новости Николаева: ... Директору будівельної компанії з Миколаєва оголосили підозру у привласнені майже чотирьох мільйонів грн. Він виконав замовлення Херсонської ОВА на виготовлення 10 залізобетонних укриттів. Зловмиснику загрожує до 12 років позбавлення волі…; 3) Новинний портал Новости N: ...Житель Миколаєва підозрюється у привласненні 3,8 мільйона під час будівництва укриттів у Херсоні. Директори миколаївської будівельної фірми підозрюють у привласненні 3,86 мільйона гривень та будівництві неякісних залізобетонних…; 4) Новинний портал Мост: ...Поліція оголосила підозру директору фірми, який поставив Херсонщині неякісні укриття Поліція оголосила підозру директору фірми, який поставив Херсонщині неякісні укриття…; 5) Новинний портал Преступности НЕТ: ...На Херсонщині поліція оголосила підозру директору будівельної фірми, який виготовив неякісні залізобетонні укриття. Його підозрюють в привласненні 3,86 мільйона гривень….

Публікації датовані 13.08.2024 та 14.08.2024 року до та під час оголошення позивачу і вручення йому та його представнику - адвокату Гоцуляк Ю,С, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та до моменту ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальній справі № 0000315.

Представник позивача вважає що відповідні публікації є цілковито неправдивими, а зміст їх не відповідає фактичним обставинам досудового розслідування, що здійснюється правоохоронними органами, так і самі вищеописані дописи містять фотографію позивача. Слід звернути увагу на те, що фотографія особи заблюрена / прихована таким чином, що особу підозрюваного можна впізнати та ідентифікувати, враховуючи уточнюючі обставини надані за вказівкою відповідача до ЗМІ якими є: місце проживання, місце роботи, посада та прізвище позивача.

На думку позивача, визначальним є констатація у категоричній формі засобами масової інформації винуватості позивача у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України з вказівкою на суми начебто завданих збитків державному бюджету та строк відбування покарання, який загрожує позивачу, які наразі не підтверджені.

14.08.2024 року ОСОБА_1 розписався в отриманні повідомлення про підозру від 12.08.2024 року за кримінальним провадженням № 0000315 від 05.07.2023 року за фактом розтрати та привласнення бюджетних коштів службовими особами Херсонської обласної державної адміністрації та Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а публікація з недостовірною інформацією та фото поширена відповідачем 13.08.2024 за посиланням:https://kherson.gp.gov.ua/ua/news.html? publications&_t=rec&id=367344&fp=390.

22.08.2024 року представник позивача - адвокат Гоцуляк Ю.С. ознайомилася з матеріалами досудового розслідування. Станом на момент оприлюднення публікацій розповсюджених за вказівкою та ініціативою відповідача у ЗМІ, органами досудового розслідування не доведено винуватість позивача у скоєнні кримінального правопорушення за фактом привласнення/розтрати майна.

Враховуючи вищенаведені обставини, позивач вважає розповсюдження його фотографій та недостовірної інформації наданої Херсонською обласною прокуратурою стосовно нього у ЗМІ незаконним, що, у свою чергу порушує немайнові права особи, у тому числі презумпцію невинуватості особи.

03 березня 2025 ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

17 березня 2025 на адресу суду надійшов відзив. Представник відповідача зазначає наступне.

12.08.2024 у кримінальному провадженні № 0000315 від 05.07.2023 за ч.ч. 4, 5 ст. 191 КК України, за фактом можливої розтрати та привласнення бюджетних коштів службовими особами Департаменту з питань цивільного захисту та оборонної роботи Херсонської обласної державної адміністрації, що здійснено за сприяння підрядних організацій під час проведення ремонтних робіт стаціонарних укриттів для захисту цивільного населення та придбання мобільних укриттів повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 191 КК України директору ТОВ «Інженерно-будівельна фірма «Елітмайстер» Масіброді Дмитру Івановичу.

Процесуальним керівником у кримінальному провадженні зібрані докази, визнані належними, допустимими та достатніми для повідомлення про підозру. Повідомлення про підозру ОСОБА_1 складено 12.08.2024, проте вручити його особисто останньому не вдалося, оскільки останній в цей день прямував у напрямку кордону з Республікою Польщею та вже 13.08.2024 виїхав до вказаної країни.

Прокурором у кримінальному провадженні 13.08.2024 в порядку ч. 1 ст. 222 КПК України надано дозвіл пресслужбі Херсонської обласної прокуратури на розголошення відомостей досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні в частині необхідних для інформування суспільства щодо діяльності органів прокуратури такого змісту: «Понад 3,8 млн грн збитків через встановлення неналежних мобільних укриттів у Херсоні підозрюється підприємець. За процесуального керівництва Херсонської обласної прокуратури повідомлено про підозру підприємцю у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах (ч. 5 ст. 191 КК України).

24.12.2024 матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 191 КК України виділені в окреме провадження, якому присвоєно реєстраційний номер в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0002203. 07.01.2025 до Херсонського міського суду Херсонської області направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 191 КК України. На цей час триває судовий розгляд кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання, оцінка діям обвинуваченого буде надана судом за результатами судового розгляду.

Представник відповідача зазначає, що необґрунтованими є доводи ОСОБА_1 про публікацію інформації на сайті Херсонської обласної прокуратури без належних на те підстав.

Інформація з відомостями досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000315 від 05.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.ч. 4, 5 ст. 191 КК України, надана процесуальним керівником головному спеціалісту з питань інформаційної політики Херсонської обласної прокуратури для розміщення на офіційному вебсайті обласної прокуратури з дотриманням вимог ст. 222 КПК України. Інформація, у якій йдеться, зокрема, про факт повідомлення позивача про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, розміщена на офіційному вебсайті Херсонської обласної прокуратури 13.08.2024 у рубриці «Новини» з метою інформування громадськості. Безпідставними є доводи позивача щодо незаконності розміщення у публікації фото та порушення його немайнових прав Під час оприлюднення на офіційному вебсайті Херсонської обласної прокуратури інформації вжито усіх передбачених законом заходів з метою недопущення порушення конституційних прав особи та поширення конфіденційних відомостей, стосовно яких законодавством встановлено особливий порядок захисту. Інформацію викладено виключно в обсязі і з використанням формулювань, дозвіл на розголошення яких надано процесуальним керівником прокурором у кримінальному провадженні. У зазначеній публікації не оприлюднено персональні дані особи (прізвище, ім`я, дата народження, адреса проживання), про яку йдеться у повідомленні. Крім того, не зазначена точна назва юридичної особи та конкретної посади, яку обіймав підозрюваний. Розміщені у публікації фото заблюрені, що повністю унеможливлює ідентифікацію особи, про яку йдеться. Отже, така публікація не могла нанести шкоди діловій репутації позивача. Окрім того, у публікації наголошено, що відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Позивач не надав суду належних і достатніх доказів на підтвердження того, що поширена Херсонською обласною прокуратурою інформація дозволяє ідентифікувати позивача, та, як наслідок, порушує його особисті немайнові права.

Жодних персональних даних позивача у цій публікації розповсюджено не було; номер кримінального провадження не зазначено, тим паче відомості досудового розслідування кримінального провадження не є публічно доступними, а тому неможливо однозначно визначити, що воно стосується саме позивача.

Таким чином, наведена відповідачем інформація не дає змоги її отримувачам ідентифікувати особу, про яку у ній заначено. Отже, зміст оскаржуваної інформації не може безальтернативно свідчити, що вона стосується саме позивача. Подібна позиція відображена у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 757/76446/17. Також не дозволяє ідентифікувати особу вжитий у вказаному повідомленні Херсонської обласної прокуратури термін «підприємець», не зазначено назву юридичної особи.

У публікації Херсонської обласної прокуратури лише проінформовано громадськість про факт повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин поширення інформації досудового розслідування, яка відповідала матеріалам кримінального провадження, не утворює юридичного складу правопорушення та не порушує прав позивача, які підлягають захисту в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи викладене, пресслужбою Херсонської обласної прокуратури під час розміщення на офіційному вебсайті Херсонської обласної прокуратури інформації з відомостями досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000315 від 05.07.2023 не допущено порушення вимог ст. 222 КПК України, публікацію здійснено у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством.

Підстави для видалення публікації з вебсайту відсутні. У діях пресслужби Херсонської обласної прокуратури щодо інформування суспільства про факт повідомлення про підозру підприємцю у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, вчиненим в особливо великих розмірах, не міститься юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Особисті немайнові права позивача не порушено. Інформація про факт вручення позивачу повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, розміщена на офіційному вебсайті Херсонської обласної прокуратури 13.08.2024 в рубриці «Новини», опублікована з метою інформування громадськості, процесуальним керівником у кримінальному провадженні надано дозвіл на розголошення окремих знеособлених відомостей досудового розслідування на офіційному вебсайті обласної прокуратури. При цьому у повідомленні викладено інформацію виключно в обсязі і з використанням формулювань, дозвіл на розголошення яких надано прокурором у кримінальному провадженні, без розголошення інших відомостей досудового розслідування.

Крім того, представник відповідача наголошує що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Отже, визначальною ознакою недостовірної інформації є її неправдивість, тобто невідповідність існуючим фактам.

За таких обставин інформація, яка відповідає фабулі кримінального провадження (короткому викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення), що міститься в ЄРДР, не може вважатись недостовірною в розумінні ст. 277 ЦК України

З огляду на те, що в діях Херсонської обласної прокуратури відсутній склад правопорушення, вимоги ОСОБА_1 щодо спростування опублікованої інформації і відшкодування моральної шкоди, через порушення, як на думку позивача, норм законодавства під час публікації вказаної інформації є безпідставними.

Представник позивача правом на надання відповіді на відзив не скористався.

24 березня 2025 на адресу суду надійшло клопотання, представник позивача просив судрозглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, повідомивши ОСОБА_1 та його представника - адвоката Гоцуляк Ю.С. про дату та час судового засідання по справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.03.2025 відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи прокуратури України та їх посадові особи зобов`язані діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000315 від 05.07.2023 за ч.ч. 4, 5 ст. 191 КК України, за фактом можливої розтрати та привласнення бюджетних коштів службовими особами Департаменту з питань цивільного захисту та оборонної роботи Херсонської обласної державної адміністрації, що здійснено за сприяння підрядних організацій під час проведення ремонтних робіт стаціонарних укриттів для захисту цивільного населення та придбання мобільних укриттів.

З урахуванням зібраних доказів 12.08.2024 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 191 КК України директору ТОВ «Інженерно-будівельна фірма «Елітмайстер» Масіброді Дмитру Івановичу. Процесуальним керівником у кримінальному провадженні зібрані докази, визнані належними, допустимими та достатніми для повідомлення про підозру. Повідомлення про підозру ОСОБА_1 складено 12.08.2024, проте вручити його особисто останньому не вдалося, оскільки останній в цей день прямував у напрямку кордону з Республікою Польщею та вже 13.08.2024 виїхав до вказаної країни. Ці обставини підтверджують той факт, що вручити 12.08.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_1 особисто було неможливо. У зв`язку з цим слідчим 12.08.2024 направлено за допомогою поштового зв`язку АТ «Укрпошта» повідомлення про підозру ОСОБА_1 за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується квитанціями з відмітками про відправлення.

12.08.2024 через електронний мессенджер «WhatsApp» на номер мобільного телефону ОСОБА_1 також надіслано повідомлення про підозру, на що останнім 14.08.2024 надано розписку про отримання даного повідомлення. Також 12.08.2024 захиснику ОСОБА_1 адвокату Гоцуляк Ю.С. особисто вручено повідомлення про підозру її підзахисного.

Вже після повернення підозрюваного з Республіки Польща, 28.08.2024 йому особисто у присутності захисника вручено повідомлення про підозру від 12.08.2024. Так, органом досудового розслідування вжито усіх заходів щодо повідомлення про підозру ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останній з 12.08.2024 отримав статус підозрюваного у кримінальному провадженні, що підтверджується ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 03.10.2024 про обрання підозрюваному ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді застави.

Прокурором у кримінальному провадженні 13.08.2024 в порядку ч. 1 ст. 222 КПК України надано дозвіл пресслужбі Херсонської обласної прокуратури на розголошення відомостей досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні в частині необхідних для інформування суспільства щодо діяльності органів прокуратури такого змісту: «Понад 3,8 млн грн збитків через встановлення неналежних мобільних укриттів у Херсоні підозрюється підприємець. За процесуального керівництва Херсонської обласної прокуратури повідомлено про підозру підприємцю у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах (ч. 5 ст. 191 КК України).

За даними слідства, у травні 2023 року підозрюваний уклав договір з Департаментом з питань цивільного захисту та оборонної роботи Херсонської обласної державної адміністрації на поставку та встановлення залізобетонних мобільних укриттів у Херсонській громаді. Вартість договору склала понад 3,8 млн грн і передбачала встановлення десяти захисних конструкцій для цивільних осіб.

За даними слідства, у травні 2023 року підозрюваний уклав договір з Департаментом з питань цивільного захисту та оборонної роботи Херсонської обласної державної адміністрації на поставку та встановлення залізобетонних мобільних укриттів у Херсонській громаді. Вартість договору склала понад 3,8 млн грн і передбачала встановлення десяти захисних конструкцій для цивільних осіб.

Через кілька місяців підприємець надав замовнику офіційні документи про виконані роботи. На підставі цих документів він отримав бюджетні кошти на підконтрольні йому рахунки та розпорядився ними на власний розсуд. Однак, за даними слідства, на підставі проведених експертиз, підприємець встановив укриття, які не відповідають технічним характеристикам. Такі протиправні дії можуть призвести до того, що люди не зможуть захиститися від російських обстрілів та вибухових хвиль. Наразі вирішується питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу. Досудове розслідування здійснюється ГУНП в Херсонській області.

24.12.2024 матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 191 КК України виділені в окреме провадження, якому присвоєно реєстраційний номер в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0002203. 07.01.2025 до Херсонського міського суду Херсонської області направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 191 КК України. На цей час триває судовий розгляд кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання, оцінка діям обвинуваченого буде надана судом за результатами судового розгляду.

Суд погоджується з доводами представника відповідача про те що необґрунтованими є доводи ОСОБА_1 про публікацію інформації на сайті Херсонської обласної прокуратури без належних на те підстав з огляду на нступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про прокуратуру» діяльність прокуратури ґрунтується, у тому числі, на засаді прозорості діяльності прокуратури, що забезпечується також вільним доступом до інформації довідкового характеру. Частиною 4 ст. 6 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що інформація про діяльність прокуратури оприлюднюється в загальнодержавних та місцевих друкованих медіа і на офіційних вебсайтах органів прокуратури. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про прокуратуру» Генеральний прокурор видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень, у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції і законів України. З метою належної організації інформування суспільства про діяльність органів прокуратури України Генеральним прокурором видано наказ від 11.11.2020 № 520 «Про організацію інформування суспільства щодо діяльності органів прокуратури».

Згідно з п. 1 Наказу № 520 першому заступнику та заступникам Генерального прокурора, заступнику Генерального прокурора керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, керівникам обласних, окружних, спеціалізованих на правах обласних і окружних прокуратур (далі обласні, окружні прокуратури) необхідно забезпечити оперативне інформування громадськості та медіа щодо діяльності органів прокуратури задля запобігання злочинності, зміцнення законності та формування у суспільстві об`єктивної думки про виконання органами прокуратури покладених на них завдань і функцій.

Пунктами 1.3, 1.7 Наказу № 520 передбачено надавати пріоритетного значення оприлюдненню інформації суспільно важливого характеру з питань діяльності прокуратури, передусім про результати роботи, які реально сприяли відновленню або зміцненню законності та правопорядку. Забезпечувати ретельну перевірку матеріалів, які подаються для оприлюднення. Інформацію про результати досудового розслідування у кримінальних провадженнях оприлюднювати з додержанням вимог статті 222 Кримінального процесуального кодексу України.

Не допускати поширення даних про особу підозрюваного, обвинуваченого або підсудного до набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього, а стосовно потерпілого без його згоди. Інформація з відомостями досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000315 від 05.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.ч. 4, 5 ст. 191 КК України, надана процесуальним керівником головному спеціалісту з питань інформаційної політики Херсонської обласної прокуратури для розміщення на офіційному вебсайті обласної прокуратури з дотриманням вимог ст. 222 КПК України.

Інформація, у якій йдеться, зокрема, про факт повідомлення позивача про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, розміщена на офіційному вебсайті Херсонської обласної прокуратури 13.08.2024 у рубриці «Новини» з метою інформування громадськості. Безпідставними є доводи позивача щодо незаконності розміщення у публікації фото та порушення його немайнових прав під час оприлюднення на офіційному вебсайті Херсонської обласної прокуратури інформації вжито усіх передбачених законом заходів з метою недопущення порушення конституційних прав особи та поширення конфіденційних відомостей, стосовно яких законодавством встановлено особливий порядок захисту. Інформацію викладено виключно в обсязі і з використанням формулювань, дозвіл на розголошення яких надано процесуальним керівником прокурором у кримінальному провадженні. У зазначеній публікації не оприлюднено персональні дані особи (прізвище, ім`я, дата народження, адреса проживання), про яку йдеться у повідомленні. Крім того, не зазначена точна назва юридичної особи та конкретної посади, яку обіймав підозрюваний. Розміщені у публікації фото заблюрені, що повністю унеможливлює ідентифікацію особи ОСОБА_1 .

Отже, така публікація не нанесла шкоди діловій репутації позивача.

Позивач не надав суду належних і достатніх доказів на підтвердження того, що поширена Херсонською обласною прокуратурою інформація дозволяє ідентифікувати позивача, та, як наслідок, порушує його особисті немайнові права. Жодних персональних даних позивача у цій публікації розповсюджено не було; номер кримінального провадження не зазначено, тим паче відомості досудового розслідування кримінального провадження не є публічно доступними, а тому неможливо однозначно визначити, що воно стосується саме позивача.

Таким чином, наведена відповідачем інформація не дає змоги її отримувачам ідентифікувати особу, про яку у ній заначено. Отже, зміст оскаржуваної інформації не може безальтернативно свідчити, що вона стосується саме позивача. Подібна позиція відображена у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 757/76446/17.

Також не дозволяє ідентифікувати особу вжитий у вказаному повідомленні Херсонської обласної прокуратури термін «підприємець», не зазначено назву юридичної особи. Верховний Суд, розглядаючи питання можливості ідентифікації особи за певними ознаками у вироках про затвердження угод у кримінальному провадженні, неодноразово вказував, що для ідентифікації особи за посадою потребується зазначення щонайменше також періоду роботи й виконуваних функцій (постанова Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 756/7924/17-к). У постанові від 18.05.2020 у справі №639/2837/19 Верховний Суд вказав, що для ідентифікації особи недостатньо навіть статі, місця проживання та належного особі автомобіля із зазначенням номерних знаків.

У публікації Херсонської обласної прокуратури лише проінформовано громадськість про факт повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Принципу презумпції невинуватості, закріпленого у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, положення кримінального процесуального закону Херсонською обласною прокуратурою при цьому не порушено, а доводи позивача про їх порушення не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та вищезазначеній практиці Європейського суду з прав людини. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.12.2019 у справі № 757/4402/16-ц. Також Верховний Суд у постанові від 14.11.2018 у справі № 757/15638/16ц погодився з рішеннями судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову, оскільки Генеральна прокуратура України та її службові особи не стверджували про винуватість позивача у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку з чим не порушили принцип презумпції невинуватості і положення кримінального процесуального закону.

У справі «Аллене Де Рібемон проти Франції» Європейський суд з прав людини встановив, що п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод не може бути перешкодою для влади щодо інформування громадськості про розслідування, які ведуться. Верховним Судом у постанові від 03.04.2019 у справі № 757/4403/16-ц зазначено, що Генеральним прокурором України не порушено принципу презумпції невинуватості, закріпленого у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, положення кримінального процесуального закону, оскільки під час згаданого виступу позивача не названо винним у вчиненні злочину.

За таких обставин поширення інформації досудового розслідування, яка відповідала матеріалам кримінального провадження, не утворює юридичного складу правопорушення та не порушує прав позивача, які підлягають захисту в порядку цивільного судочинства. Ураховуючи викладене, пресслужбою Херсонської обласної прокуратури під час розміщення на офіційному вебсайті Херсонської обласної прокуратури інформації з відомостями досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000315 від 05.07.2023 не допущено порушення вимог ст. 222 КПК України, публікацію здійснено у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством.

Підстави для видалення публікації з вебсайту відсутні. У діях пресслужби Херсонської обласної прокуратури щодо інформування суспільства про факт повідомлення про підозру підприємцю у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, вчиненим в особливо великих розмірах, не міститься юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Особисті немайнові права позивача не порушено. Інформація про факт вручення позивачу повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, розміщена на офіційному вебсайті Херсонської обласної прокуратури 13.08.2024 в рубриці «Новини», опублікована з метою інформування громадськості, процесуальним керівником у кримінальному провадженні надано дозвіл на розголошення окремих знеособлених відомостей досудового розслідування на офіційному вебсайті обласної прокуратури. При цьому у повідомленні викладено інформацію виключно в обсязі і з використанням формулювань, дозвіл на розголошення яких надано прокурором у кримінальному провадженні, без розголошення інших відомостей досудового розслідування.

Наведена інформація ґрунтується на матеріалах кримінального провадження і є повністю достовірною, що підтверджується, зокрема, наданим процесуальним керівником дозволом на розголошення відомостей досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, в частині необхідних для інформування суспільства щодо діяльності органів прокуратури. Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

За положеннями статті 29 Закону України «Про інформацію» суспільство має право на отримання суспільно необхідної інформації і предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Отже, визначальною ознакою недостовірної інформації є її неправдивість, тобто невідповідність існуючим фактам. Питання про достовірність відомостей, що містяться у матеріалах кримінального провадження та у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, не можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства. Такий висновок відповідає п. 17 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1, відповідно до якого у порядку цивільного судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, для яких законом установлено інший порядок оскарження. У разі незгоди з рішеннями, діями та бездіяльністю слідчого чи прокурора під час досудового розслідування позивач має право оскаржити їх у порядку кримінального судочинства. За таких обставин інформація, яка відповідає фабулі кримінального провадження (короткому викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення), що міститься в ЄРДР, не може вважатись недостовірною в розумінні ст. 277 ЦК України.

З огляду на те, що в діях Херсонської обласної прокуратури відсутній склад правопорушення, вимоги ОСОБА_1 щодо спростування опублікованої інформації і відшкодування моральної шкоди, через порушення, як на думку позивача, норм законодавства під час публікації вказаної інформації є безпідставними.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Тобто з вищезазначених норм можна дійти висновку, що підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні, оскільки співробітниками Херсонської обласної прокуратури не було завдано такої шкоди. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди.

Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Частиною шостою ст. 1176 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

У правовому висновку Верховного Суду України від 22 червня 2017 року у справі № 6- 501цс17 вказано, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку: - незаконного засудження; - незаконного притягнення до кримінальної відповідальності; - незаконного застосування запобіжного заходу; - незаконного затримання; - незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.ч. 1, 2 ст.23 ЦК України).

За приписами ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 (далі ППВСУ №4 від 31.03.1995) зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 ППВСУ №4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №464/3789/17 від 10.04.2019).

За твердженням представника позивача, моральна шкода, яка завдана відповідачем позивачу полягає у душевних стражданнях, яких ОСОБА_1 зазнав у зв`язку з протиправними діями відповідача, та змушений був витрачати час та грошові кошти для захисту своїх прав у суді.

Суду не надано будь яких доказів протиправної діяльності відповідача, яки б надавали можливість встановлення підстав для стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представником позивача не надано належних та допустимих доказів протиправної поведінки або бездіяльності відповідача, тому суд не вбачає підстав для стягнення моральної шкоди, яка може бути саме наслідком порушеного права позивача.

Оскільки в задоволенні позовних вимог судом відмовлено, то вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

вирішив

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Херсонської обласної прокуратури про стягнення моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач:Херсонська обласна прокуратура, місцезнаходження: м. Херсон, вул. Михайлівська, 33..

Суддя Г. С. Костюченко

Повний текст рішення складено 30.04.2025.