Справа № 487/1703/25
Провадження № 2/487/1552/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд іншого суду та заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Ухвалою суду від 21 березня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 19 травня 2025 року 09:30 год., встановлено строки для подання відзиву, заперечень.

16 квітня 2025 року надійшло клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю до Веселинівського районного суду Миколаївської області, яке обґрунтоване тим, що відповідач зареєстрований в селищі Веселинове та до цього спору не застосовується виключна підсудність.

Цього ж дня відповідачем подано заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, яка мотивована тим, що він не зміг подати заяву у встановлений в ухвалі строк, оскільки перебуває на військовій службі, тому просить поновити строк на подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням невідповідності викладених у позовній заяві обставин фактичним обставинам, необхідності виклику до суду свідків, заперечує проти слухання справи за правилами спрощеного позовного провадження та просить слухати справу за правилами загального позовного провадження.

Вирішуючи вказану заяву та клопотання, суд дійшов такого висновку.

Щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Одночасно, відповідно до ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з висновками, що містяться в постанові Верховного Суду від 13.04.2022 у справі № 373/118/20 (провадження № 61-20156св21), у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 185/8191/16-ц (провадження № 61-15124св20), «виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини........ Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення».

У цій справі розглядається спір щодо стягнення вартостість необлікованої електричної енергії, нарахованої при користуванні нерухомим майном.

Отже спір між сторонами у цій справі виник з приводу нерухомого майна, а тому на нього поширюється виключна підсудність.

Заборгованість у цій справі нарахована за адресою: АДРЕСА_1 , яка розташована на території Заводського району, а тому ця справа підсудна Заводському районному суду м. Миколаєва.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для передачі справи на розгляд іншого суду, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача.

Щодо розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Частиною 5 ст. 19 ЦПК України визначено, що умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Пунктом 1 частини 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2025 року, становить 3028,00 грн (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»), а тому 30 його розмірі складає 90 840 грн.

У цій справі ціна позову 9525,65 грн, тобто менше 90 840 грн., а тому вказана справа є малозначною згідно закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

До випадків, зазначених у ч. 4 ст. 274 ЦПК України дана справа не відноситься.

Отже, оскільки ця справа є малозначною згідно закону, а тому може бути розглянути виключно у порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечення відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження через необхідність допиту свідків, не ґрунтуються на нормах чинного цивільного процесуального закону, оскільки, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд так само як і при розгляді справи в порядку загального позовного провадження заслуховує показання свідків.

Спрощене позовне провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи. Таким чином, відповідач не позбавлений можливості в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд залишає без задоволення заяву відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 19, 27, 30, 260- 261, 274, 277, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд іншого суду та заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя З.М. Сухаревич