ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 381/1724/25
Провадження № 2/362/2362/25
У Х В А Л А

02.05.2025 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Мартинцова І.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Мартинцову І.О.

В силу вимог положень статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали позову, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, встановлених в ст. ст. 175,177 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Зі змісту позову вбачається, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру про визнання права власності земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, окрім іншого, повинна містити зазначення ціни позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності, витребування або повернення майна, виділ у натурі частки майна є майновими, оскільки за своєю правовою природою пов`язані з підтвердженням прав на майно (постанова ВС від 24.01.2018 року у справі № 916/1220/17, ухвала ВС від 04.03.2019 року у справі № 923/441/18, ухвала ВС від 30.03.2023 року у справі № 591/3750/20).

Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Таким чином, належними доказами на підтвердження вартості майна, із якої необхідно визначити ціну позову та відповідно розмір судового збору, є, зокрема, звіт про оцінку майна з висновком про його вартість (станом саме на дату подання позову до суду), дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості аналогічного майна в районі місцезнаходження спірного майна тощо.

Судом встановлено, що позивачем, в порушення вимог ст. 177 ЦПК України не визначено ціну позову та сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн. як за вимогу немайнового характеру.

Суд, вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що згідно з п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що спірна земельна ділянка не була передана у власність чи користування іншим особам; органи місцевого самоврядування не перешкоджали їй у користуванні спірною земельною ділянкою; вона та члени її сімї здійснюють догляд за вказаною ділянкою; на земельній ділянці розміщенні об`єкти зведені її чоловіком; постійно здійснюється сплата земельного податку та ін.

Однак, позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження викладених вище обставин.

Крім того, матеріали справи не містять доказів звернення до відповідача з вимогою про визнання права власності на спірне нерухоме майно та доказів родинних відносин з ОСОБА_2 .

Тобто, матеріали справи не містять жодного доказу щодо порушення прав позивача саме відповідачем та існування між сторонами земельного спору, що є передумовою звернення до суду з даним позовом.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що судовому вирішенню земельного спору має передувати досудовий порядок врегулювання спору, який полягає у зверненні безпосередньо до відповідача та до відповідної земельної комісії органу місцевого самоврядування за адресою знаходження земельної ділянки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень ст. 43 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Зазначена позовна заява подана через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС, що свідчить про наявність у позивача обов`язку надати докази надсилання долучених ним матеріалів іншим учасникам справи.

Проте, позивачем зазначений обов`язок не виконано, оскільки матеріали позову не містять доказів надсилання позову з додатками відповідачу.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що положення цивільного процесуального закону не передбачають можливості додавати до позову документи тільки для суду.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Вказані вище недоліки у своїй сукупності перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Таким чином, позивачу необхідно провести оцінку спірного майна; визначити ціну позову; у разі необхідності доплатити судовий збір; долучити до матеріалів справи докази надсилання позову з додатками відповідачу та всі докази, які підтверджують викладені ним в позові обставини щодо наявності між ним та відповідачем земельного спору.

Відповідно до частини другої статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статями 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить сім днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви до визначеної дати, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.О. Мартинцова