Справа №567/377/25
Провадження №2/567/234/25
У Х В А Л А

30 квітня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Остроголова О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог клопотання відповідача ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив :

В провадженні Острозького районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 , в якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 41 800 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 04.03.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

29.04.2025 року та повторно 30.04.2025 року в поданому до суду клопотанні відповідач ОСОБА_1 просить зупинити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, обґрунтовуючи тим, що він на даний час перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України.

Суд, вивчивши доводи відповідача, якими він обгрунтовує клопотання про зупинення провадження у справі приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Пунктом 2 ч.1 ст.253 ЦПК України визначено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.2 ч.1 ст.251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вказані норми права вирішують питання неможливості прибуття у судове засідання військовослужбовця, який перебуваючи на службі позбавлений можливості прийняти участь у розгляді справи.

При цьому суд виходить з того, що на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, якщо сторона або третя особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Згідно наданої відповідачем довідки командира військової частини НОМЕР_1 № 2424 від 22.04.2025 року солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 08 квітня 2025 року по даний час.

Для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають безпосередню участь у виконанні бойових завдань.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і наразі його дію не припинено.

Згідно з ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Вивчивши клопотання, суд вважає, що надані відповідачем докази, не підтверджують в повній мірі підстави, відповідно до яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

В свою чергу, для вирішення питання про зупинення провадження у справі недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування сторони у складі Збройних Сил України, оскільки не кожен структурний елемент в складі Збройних Сил України переведений на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2023 року у справі №380/7845/21, від 31.05.2023 року у справі №160/1543/21.

Окрім того, Верховний Суд також враховує, що у постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №753/19628/17 та в ухвалах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №757/5240/16-ц, від 29.08.2022 у справі №461/5209/19, від 17.01.2023 у справі №501/1699/17, від 09.05.2023 у справі №96/5671/21, висловлено позицію щодо застосування п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, відповідно до якої підставою для зупинення провадження у справі є перебування сторони у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до безпосереднього виконання воєнних (бойових) дій.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, в якій суд переглядаючи у касаційному порядку ухвалу апеляційного суду про зупинення провадження у справі вказав, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що надані відповідачем на підтвердження проходження військової служби документи - довідка форми 5 та витяг з наказу командира військової частини, не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, а відтак суд апеляційної інстанції зробив неправильний висновок про зупинення провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, для зупинення провадження у даній цивільній справі не має, оскільки матеріали справи не містять доказів переведення військової частини, у якій перебуває відповідач, на воєнний стан, та доказів безпосереднього виконання відповідачем бойових завдань у зоні воєнних (бойових) дій.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.258-260 ЦПК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.