ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м.Суми

Справа №583/4315/24

Номер провадження 22-ц/816/628/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.

у присутності :

позивача ОСОБА_1 та її прежставника ОСОБА_2 ,

представників відповідача ОСОБА_3 адвоката Вересюк Ольги Володимирівни та адвоката Собини Павла Миколайовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана його представником - адвокатом Вересюк Ольгою Володимирівною,

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 вересня 2024 року у складі судді Семенової О.С., постановленої у м. Охтирка, Сумської області,

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Охтирської міської ради, орган опіки і піклування Приморської районної адміністрації Одеської області, про відібрання дитини та повернення її матері,

у с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила відібрати примусово дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у батька ОСОБА_3 та передати їй дитину.

05 вересня 2024 року від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

1) заборони відповідачу чинити перешкоди їй у спілкуванні та побаченнях з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання рішенням в цій справі законної сили;

2) зобов`язання відповідача не перешкоджати у здійсненні їй права особистого спілкування з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через засоби зв`язку, у тому числі з використанням веб-камери, 5 разів на тиждень тривалістю 60 хв. у вечірній час з 18 по 21 годину;

3) заборони відповідачу особисто або через третіх осіб вивозити за межі України доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення розгляду справи;

3) заборони відповідачу без повідомлення за 10 діб Служби у справах дітей та її змінювати місце проживання/перебування доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення розгляду справи;

4) заборони дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будь-якому супроводі перетинати державний кордон України до закінчення розгляду справи;

5) зобов`язання відповідача забезпечити їй безперешкодне спілкування, (побачення та спільне проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , два дні на тиждень з 10.00 години по 18.00 годину без присутності батька (відповідача) та органів опіки за місцем

перебування (проживання) дитини.

Заява мотивована тим, що 26 травня 2024 року, вона дізналась, що відповідач самовільно здійснив зміну місця проживання доньки без її згоди та після викрадення перевіз їхню доньку до своїх батьків в місто Охтирка Сумської області, де на сьогоднішній день є надзвичайно високий рівень артилерійських обстрілів з боку країни-агресора. ОСОБА_5 мають дуже активну та вкрай небезпечну частоту, найбільш небезпечну, ніж в Одесі, де дитина постійно проживала з нею. Тобто батько дитини свідомо наразив їхню дитину на небезпеку. В таких умовах життю і здоров`ю її доньці очевидно загрожує небезпека. Невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчинення певних дій в разі вивезення дитини за межі України призведе до порушення вимог щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та унеможливить виконання рішення, оскільки відповідно до внесених змін до законодавства наразі існує спрощена процедура виїзду за межі України дітей, які не досягли 16 років, а тому такий виїзд можливий без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, і здійснюється у супроводі одного з батьків, зокрема, баби, або інших осіб, уповноважених одним з батьків письмовою заявою завіреною органом опіки та піклування.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 вересня 2024 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей Охтирської міської ради, про відібрання малолітньої дитини і повернення матері.

Заборонено ОСОБА_3 чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та побаченнях з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання рішенням в цій справі законної сили.

Зобов`язано ОСОБА_3 не перешкоджати у здійсненні ОСОБА_1 права особистого спілкування з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через засоби зв`язку, у тому числі з використанням вебкамери, 5 разів на тиждень тривалістю 60 хв. у вечірній час з 18 по 21 годину.

Заборонено ОСОБА_3 без повідомлення за 10 діб Служби у справах дітей та її змінювати місце проживання/перебування доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення розгляду справи,

Зобов`язано ОСОБА_3 забезпечити ОСОБА_1 безперешкодне спілкування, (побачення та спільне проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , два дні на тиждень з 10.00 години по 18.00 годину без присутності батька (відповідача) та органів опіки за місцем перебування (проживання) дитини.

Відмовлено у задоволенні іншої частини клопотання.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 , діючи через свого представника адвоката Вересюк О.В., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що твердження позивача про те, що він самовільно змінив місце проживання дитини без її згоди не відповідає дійсності, адже він з дочкою залишився проживати в орендованій ним квартирі в м. Одеса, про що достеменно відомо позивачу.

Звертає увагу суду на те, що судом не були конкретизовані дні, в які він має надавати дитину позивачу. Вказує на неможливість виконання ухвали суду в частині надання можливості позивачу особистого спілкування з дочкою через засоби зв`язку, зокрема і з використанням вебкамери, так як в дитини відсутні навики користування комп`ютерною технікою та вона не вміє розмовляти.

Зазначає, що він проживає в орендованій квартирі, а тому зміна місця проживання можлива в силу ряду об`єктивних причин, крім того, у період воєнного стану заборона зміни місця проживання може створити додаткову небезпеку для життя та здоров`я дитини .

Позивачем, в установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянта, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги позивача та її представника, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітньої дочки сторін, яка проживає разом з батьком. Керуючись нормами процесуального права та врахувавши правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29 вересня 2021 року у справі №490/1087/21, суд дійшов до висновку, що є підстави для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Такі висновки суду узгоджується з матеріалами справи та відповідають вимогам закону.

Відповідно до преамбули постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин (пункт 3 частини першої статті 150 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 127/31828/19 (провадження № 61-10859св20) вказано, що у справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції правильно врахував, що зустрічі матері з дитиною будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері із її малолітньою дитиною і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дитини. Колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з матір`ю.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд висловив і у постанові від 04 квітня 2018 року у справі № 344/16653/16-ц.

Судом першої інстанції установлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існує спір щодо місця проживання дитини малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, дочці сторін на час постановлення оскаржуваної ухвали виповнилось лише 2 роки.

Матеріали справи не містять жодних виключних обставин, які були б підтверджені належними доказами та виключали б можливість підтримувати матері зв`язок із її малолітньою донькою до закінчення судового процесу.

Зустрічі матері з дитиною та їх спілкування через засоби зв`язку є співмірним заходом забезпечення позову з огляду на можливу тривалість розгляду спору та право на особисте спілкування з дитиною.

Відповідач не навів у апеляційній скарзі обґрунтованих доводів про те, що зустрічі дитини із матір`ю можуть призвести до негативних наслідків для стану дитини.

Заборона відповідачу змінювати місце проживання дитини без повідомлення за 10 днів Служби у справах дітей не є надмірним способом забезпечення позову, зважаючи на наявність у матері права знати місце проживання своєї дитини.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана його представником - адвокатом Вересюк Ольгою Володимирівною, залишити без задоволення, а ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складене 2 травня 2025 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов