РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1318/25

провадження у справі №2/0285/965/25

28 квітня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Павлюк Т.П. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 : представник ОСОБА_3 ,

відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 : не прибули,

третя особа: не прибула,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , законним представником якої є ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Звягельського районного нотаріального округу Качан Олена Олександрівна, про визнання права власності на частку у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_6 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати за нею право на частку в спільному майні подружжя: 1) на 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ; 2) на 3/4 частини квартири АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_8 . У період шлюбу подружжя набуло право власності на спірні житловий будинок та квартиру. У період шлюбу у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 народилося троє дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_7 є дочкою покійного сина ОСОБА_9 . До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом, після смерті ОСОБА_8 звернулись: дружина померлого - позивачка ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та онука померлого за правом представлення - ОСОБА_7 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 . Хоча частки у праві спільної сумісної власності подружжя є рівними, позивач, посилаючись на положення ч. 2 ст. 70 СК України позивач вважає, що існують підстави для відступу від засад рівності часток подружжя, оскільки померлий чоловік ОСОБА_8 не брав достатньої участі в утриманні житлового будинку та квартири, а позивачка здійснювала ремонт та оплачувала комунальні послуги виключно за власні кошти. На підставі викладеного, позивач просила задовольнити її позов.

У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем не доведено наявність цивільно-правового спору, оскільки без дослідження обставин спадкової справи, не встановлення чи зверталась позивач ті інші спадкоємці до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, чи не пропустили вони строк для подання такої заяви, чи приймали вони спадщину, та чи входить спірне майно до спадкової маси - неможливо встановити правові підстави для відмови в позові або його задоволення (а.с. 60).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідачі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Приватний нотаріус в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення позову, з підстав, викладених у відзиві на позов. Крім того пояснив, що позивачем не доведено наявність цивільно-правового спору. Поданий позивачем позов є передчасним, оскільки позивачем не доведено, що остання зверталась до органів нотаріату і нотаріусом прийнято постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій. Тобто позивачем не доведено наявність об`єктивних перешкод у оформлені спадщини у передбаченому законом порядку.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в позові з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_6 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8 з 27.12.1975 (а.с. 19).

У період шлюбу народилося троє дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

У період шлюбу подружжя набуло на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 21, 24).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_8 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно (а.с. 20).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.11.2024 № 285/3721/24 ОСОБА_6 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка - ОСОБА_8 (а.с. 28).

Листом приватного нотаріуса Звягельського нотаріального округу Качан О.О. № 64/01-16 від 25.03.2025 повідомлено, що відповідно до спадкової справи № 71/2024 щодо майна ОСОБА_8 , спадкоємцями, які звернулися із заявами про прийняття спадщини є: дружина померлого - ОСОБА_6 ; дочки померлого - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; онука померлого - малолітня ОСОБА_7 , від імені якої діє ОСОБА_2 (а.с. 63).

Матеріали справи не містять доказів, що постановою нотаріуса позивачці ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено пунктом 3.5 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Таким чином, зверненню позивача до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання щодо отримання нею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, що у випадку відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі цього свідоцтва, вказувало б на наявність підстав для вирішення питання про порушення або невизнання її права у судовому порядку.

Отже, за відсутності відмови нотаріуса про видачу свідоцтва про права на спадщину, вирішення цього спору в судовому порядку є неможливим.

Саме такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.06.2019 № 554/3192/16, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_8 , то вказаний позов є передчасним, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Посилання позивача на положення ч. 2 ст. 70 СК України як на підставу звернення до суду із зазначеним позовом, не заслуговують на увагу, оскільки зазначена норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Частиною 2 статті 70 СК України врегульовані правовідносини щодо вирішення спору про поділ майна подружжя, однак до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Глави 84 ЦК України (Спадкове право).

Суд також звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджуються належними доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , законним представником якої є ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Звягельського районного нотаріального округу Качан Олена Олександрівна, про визнання права власності на частку у спільній сумісній власності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 30.04.2025.

Суддя Т. Б. Сташків