КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 369/7931/21
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/8302/2025
Провадження 22-з/824/431/2025
У Х В А Л А

30 квітня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Титича Віталія Миколайовича про відвід колегії суддів

встановив:

адвокат Титич В.М. направив до Київського апеляційного суду заяву про відвід колегії суддів від розгляду заяви представника Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» - адвоката Бабича М.М. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності, зобов`язання припинити дії, що порушують право власності, та відновлення правового становища, яке існувало до порушення, посилаючись на залежність суддів від незаконного впливу відповідача.

Адвокат Титич В.М. вважає, що при апеляційному перегляді справи судді допустили істотні порушення норм процесуального права, включаючи демонстративну неповагу до нього, як повіреного позивачки, та незаконну відмову у доступі до правосуддя, повне ігнорування аргументів щодо ключових питань по суті спору; зволікання з виготовленням повного тексту постанови, умисне допущення порушення прав людини і основоположних свобод, що призвело до істотних негативних наслідків для позивачки, що на думку адвоката Титича В.М., свідчить про упередженість та не об`єктивність колегії суддів.

Також адвокат Титич В.М. зазначає, що доказами упередженості та не об`єктивності суддів є: не забезпечення участі у розгляді апеляційних скарг належного співвідповідача - відповідача 2; розгляд спору за відсутності однієї із сторін, що є суб`єктом владних повноважень; не розгляд справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства; не відповідність постанови суду судовій практиці та нормам процесуального права.

Крім цього, адвокат Титич В.М. вважає, що колегія суддів не перевірила факт направлення повіреному та позивачці заяви відповідача; проігнорувала обов`язок щодо вчинення процесуальних дій із забезпеченням обміну документами відповідно до вимог ЦПК України, а також не усунула технічні або організаційні перешкоди для здійснення такого обміну після його звернення.

Заява про відвід розглядається у порядку, встановленому частиною 3 статті 40 ЦПК України.

Колегія суддів, вивчивши заяву представника позивачки, вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Підстави для відводу судді зазначені у статті 36 ЦПК України, згідно якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим,

мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник,

адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Висновки або позиції суддів, висловлені в судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону в поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді будуть позбавлені можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Зі змісту поданої адвокатом Титичем В.М. заяви про відвід колегії суддів вбачається, що представник позивачки фактично не згоден із постановою суду, яка прийнята за результатами розгляду апеляційних скарг представника ОСОБА_1 - адвоката Титича В.М. та представника ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» - адвоката Бабича М.М. на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 жовтня 2023 року та додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 березня 2024 року у даній справі, що відповідно до вимог частини 4 статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

З матеріалів справи вбачається, що процесуальні документи, а також судові повістки-повідомлення судом направлялися адвокату Титичу В.М. до його електронного кабінету у системі «Електронний суд», і наявні у справі звіти свідчать про їх отримання представником позивача.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви

адвоката Титича В.М. про відвід колегії суддів необхідно відмовити.

Керуючись ст. 40 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Титича Віталія Миколайовича про відвід колегії суддів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук