Справа № 346/957/24
Провадження № 2-о/346/9/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Васильковського В.В.,

за участю секретаря Максим`юк М.А.,

преставника заявника ОСОБА_1

заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_4 , заінтересована особа: Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

26.02.2024 року представник заявника звернувся до суду з даною заявою, в якій посилається на те, що ОСОБА_4 розірвала шлюбу з ОСОБА_5 , що підтверджується копією рішення Коломийського міськрайонного суду від 11.06.2014 року, яке набрало законної сили. Ще до розірвання шлюбу ОСОБА_4 , починаючи з лютого 2016 р. почала проживати спільно однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу, тобто у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 по місцю проживання заявниці в АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 фактично проживав із заявницею, а зареєстрований був за іншою адресою - АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 розірвав шлюб з ОСОБА_7 , згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 16.09.2016 року, яке набрало законної сили 27.09.2016 року. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 починаючи з лютого 2016 року по даний час разом проживали як подружжя, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, оскільки мали спільний бюджет, спільними силами і коштами вели домашнє господарство, оплачували комунальні послуги, купували продукти харчування, предмети домашнього вжитку, ліки, тощо. Заявниця з ОСОБА_6 згідно усної домовленості між собою мали окрему кімнату, спільно користувались приміщеннями загального користування, кухнею, санвузлом. Разом виховували дітей заявниці від першого шлюбу: ОСОБА_8 2001 року народження та ОСОБА_9 2007 року народження, Діти мають окрему кімнату Проживали дружно в атмосфері любові та взаємоповаги, разом їздили на відпочинок, відвідували друзів. ОСОБА_6 дуже добре ставився до дітей заявниці, проводив з ними багато часу, цікавився їх життям та навчанням. Вони ставляться до нього з почуття любові та поваги. В квартирі знаходяться особисті речі ОСОБА_6 . Дані обставини підтверджуються актами складеними адміністрацією ЖБК «Сільмашівець» по місцю проживання заявниці та ОСОБА_6 від 01.02.2024р., фотографіями, скриншотами переписки у соціальній мережі «WhatsApp», квитанціями про грошові перекази від ОСОБА_6 заявниці, які додаються до заяви. ОСОБА_6 служив у штурмовому полку «ІНФОРМАЦІЯ_4» Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «ІНФОРМАЦІЯ_1», що підтверджується копією відповідного посвідчення. Брав участь у бойових діях. З 19 грудня 2023р. ОСОБА_6 під час перебування на фронті перестав телефонувати. Заявниця почала інтенсивно цікавитись долею ОСОБА_6 і отримала усну інформацію від працівників заінтересованої особи про те, що ОСОБА_6 пропав безвісти під час бойових дій. Однак, у зв`язку з неукладенням шлюбу заявниця не може реалізувати своє право на соціальний захист, зокрема на отримання передбачених законом виплат, зокрема сум грошового забезпечення на час безвісної відсутності та передбаченої законом допомоги, у разі визнання його померлим. Заявниця навіть не може звернутись із заявою про розшук, заявою про внесення відомостей в Єдиний реєстр осіб, зниклих безвісти за особливих обставин чи отримання з нього інформації для підтвердження безвісної відсутності. На запит адвоката Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «ІНФОРМАЦІЯ_1» будь-яких відомостей не надав, пославшись на норми ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», що унеможливлює реалізацію заявницею своїх законних прав на соціальний захист та отримання інформації. Вищевказані обставини можуть підтвердити свідки: ОСОБА_11 1977 року народження, ОСОБА_12 1978 року народження, ОСОБА_13 1957 року народження, ОСОБА_14 1958 року народження. Встановлення даного факту необхідне для: отримання конфіденційної інформації від зацікавленої особи щодо факту та обставин безвісної відсутності, наявності розпорядження ОСОБА_6 щодо передбачених законом виплат на випадок його безвісної відсутності чи загибелі; подальшого звернення із заявою про внесення відомостей в Єдиний реєстр осіб, зниклих безвісти за особливих обставин чи отримання з нього інформації для підтвердження безвісної відсутності; що необхідне для реалізації свого право на соціальний захист, зокрема на отримання передбачених законом виплат, зокрема сум грошового забезпечення на час безвісної відсутності та передбаченої законом одноразової допомоги, у разі визнання померлим. Тому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ., спільно проживає однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з жовтня 2016 року.

29.03.2024 року від представника заінтересованої особи ОСОБА_15 поступило пояснення третьої особи щодо позову, в якому посилається на те, що зі змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, поданої представником заявника, вбачається, що встановлення факту спільного проживання однією сім?єю як подружжя без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 потрібне заявниці для отримання грошового забезпечення поліцейського зниклого безвісти за особливих обставин. Принагідно зазначають, що виплата грошового забезпечення поліцейського зниклого безвісти за особливих обставин здійснюється на підставі частини 6 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» та розділу VI Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, а не у відповідності до нормативно-правових актів, якими заявник обґрунтовує свою заяву. Так, відповідно до абзаців 2 та 3 частини 6 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» грошове забезпечення виплачується таким членам сім?ї поліцейського: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають з поліцейським, або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку) поліцейського, а також особам, які перебувають на утриманні поліцейського, або батькам поліцейського рівними частками, якщо поліцейський не перебуває у шлюбі та не має дітей. Відповідно до довідки управління кадрового забезпечення ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 29.03.2024 грошове забезпечення зниклого безвісти за особливих обставин рядового поліції ОСОБА_6 (0192272), поліцейського взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_4 ») отримують його батьки рівними частинами - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Отже, встановлення судом факту спільного проживання однією сім?єю як подружжя без реєстрації шлюбу заявниці з ОСОБА_6 позбавить його батьків права на отримання грошового забезпечення їх зниклого безвісти сина. Також цей факт впливатиме на отримання ними й інших соціальних гарантій передбачених чинним законодавством. Справи про отримання соціальних виплат суди розглядають за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права на соціальні виплати та обов?язки інших осіб та (або) за наявності інших отримувачів соціальних виплат і спору між ними. Якщо виникнення права на соціальні виплати залежить Від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з?ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз?яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Окрім того, зазначають, що відповідно до частини 4 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 318 заявницею було зазначено мету звернення до суду - реалізація соціальних гарантій, а саме отримання грошового забезпечення зниклого безвісти поліцейського. Як зазначалось вище, батьки ОСОБА_6 вочевидь є заінтересованими особами, але вони не залучені до розгляду справи, копії заяви та ухвал їм не направлялись, що на їх думку було очевидним порушенням процесуального законодавства при поданні заяви та відкритті провадження. Тому просить залишити без розгляду заяву ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу.

В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги заяви підтримала.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_16 є її сином. Він проживав постійно разом з нею та своїм батьком, відлучався лише інколи. Не ночував дома 1-2 рази на тиждень. Вказала, що була одного разу в гостях у ОСОБА_4 на прохання сина, щоб вони познайомилися з ОСОБА_17 та її дітьми. Просила в задоволенні заяви відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що син постійно проживав вдома і не проживав спільно з заявницею. Просив у задоволенні заяви відмовити.

Дослідивши докази, беручи до уваги думку заявника та заінтересованих осіб, та письмові клопотання сторін, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії акту про проживання особи без реєстрації від 01.02.2024 року ОСОБА_6 фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю громадянською дружиною ОСОБА_4 , та її дітьми ОСОБА_18 , та ОСОБА_19 . Вони разом вели спільне господарство та виховували дітей дружини. ОСОБА_6 брав участь у матеріальному забезпеченні сім`ї. Також у квартирі знаходяться його особисті речі та одяг, умови проживання задовільні(а.с. 9, 19).

Відповідно до копії соціального жетону призначення «ОШБ НПУ «ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , є рядовим поліції, поліцейським УПОП № 2 штурмовий полк «ІНФОРМАЦІЯ_4» (а.с. 18).

Відповідно до копій платіжних інструкцій ОСОБА_6 у період жовтень-листопад 2023 року здійсни в п`ять переказів коштів ОСОБА_4 (а.с. 20-24).

Відповідно до копії рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.09.2016 року по справі 346/4954/16, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розірвано (а.с. 46-47).

Відповідно до копії рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.09.2014 року по справі 346/2957/14-ц, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , розірвано (а.с. 48).

Відповідно до копії наказу № 144 від 14.02.2024 року про виплату грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення зниклого безвісти за особливих обставин рядового поліції ОСОБА_6 (0192272), поліцейського взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_4 ») здійснюється його батькові - ОСОБА_3 та матері ОСОБА_2 рівними частинами із 21.12.2023 року. Підстава: заява ОСОБА_3 від 23.01.2024 року, заява ОСОБА_2 від 23.01.2024 року та висновок службового розслідування від 26.01.2024 року № 17/59/01-2024вн (а.с. 77).

Відповідно до копії Довідки про розгляд заяви від 29.03.2024 року, управлінням кадрового забезпечення ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» в межах компетенції опрацьовано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення ( в. №2151 від 26.02.2024 року). За результатами розгляду повідомлено, що відповідно до наказу ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 14.02.2024 року № 144 «Про виплату грошового забезпечення» грошове забезпечення зниклого безвісти за особливих обставин рядового поліції ОСОБА_6 отримують його батьки, а саме: батько - ОСОБА_3 , та мати - ОСОБА_2 рівними частинами (а.с. 78).

З довідки Державної прикордонної служби України встановлено, що ОСОБА_20 з 16.04.2022 року по 03.01.2023 року, з 30.01.2023 року по 09.10.2023 року перебувала за кордоном (а.с.244 т.1)

За клопотанням заявниці були допитані свідки, які надали такі покази:

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявниці. Їй відомо, що ОСОБА_16 і ОСОБА_20 жили разом близько 8 років. ОСОБА_21 жив з ОСОБА_17 постійно, дуже любив її дітей, вони вели разом спільне господарство, їздили відпочивати.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він живе по сусідству з заявницею.Вказав, що ОСОБА_21 з 2016 року жив у будинку АДРЕСА_3 , допомагав в роботах по благоустрою подвір`я біля будинку. Бачив ОСОБА_22 майже кожного дня. Також йому відомо, що вони з ОСОБА_17 разом робили в квартирі ОСОБА_17 ремонт.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила,що познайомилася з ОСОБА_16 в січні 2016 року, коли прийшла в гості до ОСОБА_4 . В гостях у неї була неодноразово та бачила, як ОСОБА_21 робив з дітьми ОСОБА_17 уроки. Купував їм телефони. Також їй відомо, що ОСОБА_21 ремонтував автомобіль ОСОБА_17. Його зарплатна карточка була у дітей ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_16 і ОСОБА_20 прожили разом з 2016 року. Вона є хресною мамою дочки ОСОБА_17 , тому часто бувала у них в гостях по АДРЕСА_3 . Бачила ОСОБА_22 у квартирі і зранку, і ввечері, бачила там його одяг, засоби гігієни. ОСОБА_21 здебільшого прибирав у квартирі і готував їсти, бо ОСОБА_17 ходила на роботу. Їй відомо, що вони у 2018-2019 роках їздили всі разом на море, також він приймав участь у вихованні дітей, робив з ними уроки.

За клопотанням заінтересованих осіб були допитані свідки, які дали такі покази:

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні повідомив, що він проживає по сусідству з родиною ОСОБА_24 в АДРЕСА_2 більше 20 років.До початку війни 2022 року дуже часто бачив ОСОБА_25 в будинку батьків, де він прибирав, працював в гаражі. Часто ставив свій автомобіль в нього під парканом. Будучи в них в гостях, ніколи не бачив його з жінкою.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що знає ОСОБА_16 з першого класу. Ствердив, що він постійно жив з батьками. В період з 2016 року по 2023 рік вони разом працювали, займалися ремонтом машин. Коли затримувався на роботі, то йому телефонували батьки. Після роботи йшов додому до батьків. Дітей і дружини в ОСОБА_22 не було, знає що останній їздив на роботу за кордон.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснив, що вона проживає по АДРЕСА_2 по сусідству з родиною ОСОБА_24 . ОСОБА_16 проживав з батьками та дружиною ОСОБА_28 по АДРЕСА_2 . В період 2016-2023 років бачила його там постійно. Бачила, як ОСОБА_16 робив там паркан, ремонт будинку.

Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір.

Відповідно до ст.263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до положень ст. 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Положеннями ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно положень ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка.

Положеннями ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20 (провадження № 61-7340св22) зроблено висновок, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю у наведеному визначенню.

КЦС ВС у своїх постановах у справах 588/350/15, 755/18012/16, 643/6799/17, 369/3338/17, 588/350/15-ц сформулював наступні умови встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу - 1) ведення спільного господарства; 2) наявність спільного бюджету; 3) наявність взаємних прав та обов`язків як у подружжя; 4) а також інші обставини, що свідчать про реальність сімейних відносин.

Крім того, КЦС ВС у Постанові від 17.06.2020 року у справі № 755/18012/16 надав приблизний перелік підстав, які можуть підпадати під поняття наявності спільного життя - ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Обмеження щодо засобів доказування факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю законодавством не передбачено, а тому з цією метою можуть використовуватися всі передбачені законодавством належні, допустимі докази - показання свідків; ділове та особисте листування; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; витяги з погосподарських книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання як рухомого, так і нерухомого майна (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, довідки житлово-експлуатаційних організацій, органів місцевого самоврядування про спільне проживання та ведення господарства (Постанова КЦС ВС від 11.02.2021 року у справі № 158/431/19).

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова КЦС ВС від 30.10.2019 року у справі № 643/6799/17).

Таким чином, умовами встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є наступні: 1) відсутність між ними офіційно зареєстрованого шлюбу, як і не перебування кожного з них в іншому офіційному шлюбі; 2) ведення спільного господарства; 3) наявність спільного бюджету; 3) наявність взаємних прав та обов`язків як у подружжя; 4) наявність інших обставин, що можуть свідчити про реальність сімейних стосунків між особами.

Так, заявниця, доводячи вимоги заяви вказувала, що вона із ОСОБА_6 з 2016 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах.

Однак, сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. Вказана позиція висловлена у постанови Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17.

На підтвердження факту проживання однією сім`єю позивачка надала спільні фотографії та було допитано ряд свідків.

Суд критично оцінює покази свідків, оскільки їх пояснення носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю.

У свою чергу свідки, допитані судом за клопотанням заінтересованих осіб дали за своєю суттю протилежні покази, в яких вказали, що ОСОБА_6 постійно проживав зі своїми батьками.

Крім того, показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Такого висновку дійшов ВС у Постанові від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16.

Заявниця надала фотографії спільних святкувань та квитанції про переказ коштів у період жовтень-листопад 2023 року.

Суд критично оцінює вказані докази, оскільки спільна присутність на святах та пересилання коштів не можуть свідчити про те, що між сторонами склались усталені відносини, які притаманні подружжю.

Такого висновку дійшов ВС у постанові від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15/

Крім того, сам собою факт періодичного спільного відпочинку не є достатньою підставою для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Такого висновку дійшов ВС у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц.

Також суд бере до уваги незначний період (два місяці), протягом якого ОСОБА_6 здійснював перекази заявниці.

Суд критично оцінює акт про проживання особи без реєстрації від 01.02.2024 року згідно якого ОСОБА_6 фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю громадянською дружиною ОСОБА_4 , та її дітьми ОСОБА_18 , та ОСОБА_19 . Вони разом вели спільне господарство та виховували дітей дружини. ОСОБА_6 брав участь у матеріальному забезпеченні сім`ї, оскільки вказаний акт складено 01 лютого 2024 року, а ОСОБА_6 зник безвісти у грудні 2023 року.

Крім того, з довідки Державної прикордонної служби України встановлено, що ОСОБА_20 з 16.04.2022 року по 03.01.2023 року, з 30.01.2023 року по 09.10.2023 року перебувала за кордоном.

Таким чином, на думку суду, таке тривале перебування заявниці за кордоном виключає факт проживання її з ОСОБА_6 однією сім`єю у цей період.

Тому, суд доходить висновку, що заявницею не доведено, що в указаний період- з жовтня 2016 року по лютий 2024 року (звернення із заявою до суду), ОСОБА_6 мав з ОСОБА_4 спільний бюджет, вони вели спільне господарство, були пов`язані виконанням взаємних прав і обов`язків та спільним побутом, тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 315, 316, 319 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заявиОСОБА_29 , заінтересована особа: Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_6 , починаючи з жовтня 2016 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників:

Заявник: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «ІНФОРМАЦІЯ_1», , адреса м. Київ, вул. Максименка Федора, буд. 21-Б, 04075.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Суддя: Васильковський В. В.