Справа № 747/218/25
Провадження № 2/747/116/25
РІШЕННЯ

іменем України

01.05.2025 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Тіщенко Л.В. за участю секретаря Зірки В.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 08 березня 2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» було укладено договір про споживчий кредит № 133644. 12 вересня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12092024, у відповідності до умов якого право грошової вимоги перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до умов договору права вимоги, які ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання договору та надсилається ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання Договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору. Відповідно до Реєстру боржників від 12.09.2024 до Договору факторингу № 12092024 «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 10 003, 20 грн, з яких 7 001, 64 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2599, 56 грн - заборгованість за процентами, 402 грн - заборгованість за комісією. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення відповідач ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, вона не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Тому позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № 133644 в розмірі 10 003, 20 грн, з яких з яких 7 001, 64 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2599, 56 грн - заборгованість за процентами, 402 грн - заборгованість за комісією, разом з понесеними судовими витратами.

Ухвалою від 10 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 01 травня 2025 року, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України ухвалено справу розглядати з повідомленням сторін, про що учасники справи повідомлені належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві прохав проводити розгляд справи у відсутність представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, про час і місце розгляду справи, повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч.1 ст 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Судом встановлено, що 08.03.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» було укладено договір про споживчий кредит № 133644 (а.с.8-11) Додатком до даного договору є паспорт споживчого кредиту, яким передбачено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення (а.с.6-7). 12 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» укладено договір факторингу № 12092024, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» суму фінансування, а ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. (а.с. 12-24) Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 12092024 від 12.09.2024 ОСОБА_1 за договором № 133644 має заборгованість в сумі 10 003, 20 грн, з яких 7 001, 64 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2599, 56 грн - заборгованість за процентами, 402 грн - заборгованість за комісією (а.с.15-16). Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - зареєстровано як фінансова установа, якій надано право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензій факторинг (а.с. 24-26).

При розгляді даної справи судом застосовуються положення цивільного законодавства, що регулюють договірні правовідносини.

При вирішенні питання про правомірність набуття позивачем права вимоги за кредитним договором суд бере до уваги наступні обставини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, як це передбачено ч.1 ст 509 ЦК України. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор у відповідності до ч.1 ст 510 ЦК України. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) згідно п.1 ч.1 ст 512 ЦК України. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом у відповідності до ч.3 ст 512 ЦК України. Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом у відповідності до ч.3 ст 656 ЦК України. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, це передбачає ст 514 ЦК України. Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Зазначене положення конкретизоване в пунктах 37, 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. Договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом є надання фінансової послуги за плату; 2) мета полягає у наданні фактором й отриманні клієнтом фінансової послуги; 3) зобов`язання, в якому клієнт відступає право вимоги, може бути тільки грошовим; 4) такий договір має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 5) укладається тільки у письмовій формі та має містити визначені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» умови. Зазначене встановлено п 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. За умовами договорів факторингу, які позивач укладав з первісними кредиторами, первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цими договорами та чинним законодавством України, за плату, передбачену цим договором, відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) право грошової вимоги первісного кредитора. Умовами договорів визначено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цими договорами, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами у паперовому вигляді. Якщо предметом і метою договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору властиві як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу. Про це зазначено в п 51 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути зумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не означає наявність фінансової послуги, яку новий кредитор надає попередньому. Про це зазначено в п 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. Договори відступлення права вимоги за їхніми ознаками є договорами, за якими банк у зобов`язаннях за кредитними договорами замінені на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як нового кредитора. Укладені договори факторингу сторонами цих договорів не оспорювалися, а тому в силу ст. 204 ЦПК України є правомірними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні підтверджено факт укладення кредитного договору між позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та наявності права вимоги за цим договором у позивача, суд вважає доведеним з огляду на долучені позивачем належну копію договору про надання кредитів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, це передбачено ч.1 ст 612 ЦК України. Згідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідача ОСОБА_1 утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання ним умов цього договору. Відповідачем належними та допустимими доказами не спростована пред`явлена сума до стягнення, за таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач належним чином умови договору не виконував, кредит в установлений строки не повернув, тому приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 133644 від 08.03.2024 в сумі 10 003, 20 грн.

Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню сума судового збору 3028 грн, сплачена позивачем при подачі позову до суду та документально підтвердженою інструкцією від 18.03.2025 року.

На основі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 18, 89, 95, 133, 141, 247, 258, 263-265, 279 ЦПК України, ст. 526, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 133644 від 08 березня 2024 року в сумі 10 003 (десять тисяч три) грн 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені витрати на сплату судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 01032 м Київ вул Симона Петлюри, 30, , реквізити IBAN № НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк».

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя Л.В.Тіщенко