Справа № 345/3886/24
Провадження № 2/750/249/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді - Маринченко О.А.,

секретарі судового засідання: Дорошенко О.В., Шилова Ж.О.,

за участю представника позивачів ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення,

треті особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в:

01 липня 2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , в якому просять:

- встановити факт спільного проживання однією сім`єю діда ОСОБА_4 з внуком ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з січня 2009 року по день його смерті;

- встановити факт спільного проживання однією сім`єю баби ОСОБА_5 з внуком ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з січня 2009 року по день його смерті.

Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що батьки ОСОБА_7 померли, а тому він мав статус дитини-сироти та в неповнолітньому віці проживав з опікунами. З 2009 року (досягнення повноліття) став фактично проживати однією сім?єю з позивачами за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком окремих періодів проходження служби в Збройних Силах України та участі в АТО. За час тривалого фактичного проживання між позивачами та їх внуком ОСОБА_7 склалися усталені права та обов?язки по спільному веденню господарства. ОСОБА_7 була виділена окрема житлова кімната, де він проживав, яку він облаштував на свій смак та в якій постійно зберігав свої речі, зокрема, пов?язані з проходженням військової служби. Ця кімната зберігається позивачами в незмінному стані і по даний час у пам?ять про внука. Позивачі разом із ОСОБА_7 мали спільний бюджет для поточного ремонту будинку та споруд, придбання предметів побуту та повсякденного вжитку. Також, між ними існувала домовленість про спільне користування загальними приміщеннями. Спільні кошти витрачалися для придбання продуктів харчування, а також накопичувалися на непередбачувані витрати (ліки, термінові ремонти). У листопаді-грудні 2020 року ОСОБА_7 виїжджав на тимчасовий підробіток у Чеську Республіку, де заробив додаткові кошти для оплати поточного ремонту будинку. Також, ОСОБА_7 сплачено грошові кошти в сумі 3400 грн. в якості оплати святкового обіду в честь 80 річчя позивача ОСОБА_4 . Після початку повномасштабної війни в лютому 2022 року ОСОБА_7 пішов воювати спочатку добровольцем, а потім військовослужбовцем Збройних Сил України. Планував після війни повернутися додому. 11 травня 2024 року ОСОБА_7 одружився з ОСОБА_2 , однак фактично не міг змінити своє місце проживання і переїхати до неї, так як проходив військову службу в зоні бойових дій. ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання військового обов?язку ОСОБА_7 загинув. Причина смерті - кульове поранення грудної клітки із пошкодженням внутрішніх органів. 06 липня 2022 року ОСОБА_5 проводила поховання свого внука ОСОБА_7 на кладовищі села Кропивник. У червні 2023 року позивачі повторно звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призначення та виплати їм як членам сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_7 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28 лютого 2022 року (далі - постанова Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року). Листом № 8/1/6464 від 10 листопада 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачам направлено копію витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 19/д від 17 жовтня 2023 року, згідно з яким без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були членами сім?ї загиблого ОСОБА_7 (судове рішення) неможливо встановити право заявників на отримання часток одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, у зв`язку з чим документи позивачів повернуто на доопрацювання. Враховуючи, що для виникнення права на отримання позивачами одноразової грошової допомоги як членами сім`ї загиблого ОСОБА_7 необхідно встановити факт спільного проживання однією сім`єю, позивачі звернулися до суду з вказаним позовом.

Згідно ухвали судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2024 року справу за вказаним позовом передано на розгляд Новозаводському районному суду м. Чернігова за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2024 року вказану справу передано на розгляд Десняському районному суду м. Чернігова за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; залучено до участі в справі в якості третіх осіб Міністерство оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначено відповідачам строк для подачі відзиву на позов, а третім особам - для пояснень.

В установлений судом строк відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позов, в якому просить відмовити позивачам у його задоволенні. Зокрема, у відзиві зазначила, що обставини святкування ювілею, акт обстеження матеріально-побутових умов вже були предметом дослідження в справі № 300/733/24 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Міністерства оборони України, треті особи: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування пункту 15 рішення від 17 жовтня 2023 року № 19/Д та зобов?язання вчинити певні дії, яка перебувала на розгляді в Івано-Франківському окружному адміністративному суді. Відмовляючи в задоволенні позову, суд з поміж іншого, надаючи оцінку вказаним письмовим доказам, зазначив таке: «У спірному випадку позивачами не було надано відповідачу належних та допустимих доказів, які б підтверджували їхнє перебування на утриманні загиблого внука ОСОБА_7 або доказів того, що одержувана від нього допомога була для позивачів постійним і основним джерелом засобів до існування». Крім того, позивачі та ОСОБА_9 вже зверталися до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім?єю із померлим ОСОБА_7 . Вказану заяву судом було задоволено, однак рішення суду в подальшому скасовано постановою Івано-Франківського апеляційного суду. При цьому, кожного разу, звертаючись до суду, позивачі представляють різні варіації того, з ким, на їхню думку, проживав ОСОБА_7 . У справі № 345/3167/22 такими особами були позивачі (дід та баба) та його сестра ОСОБА_9 , яка перебувала на той момент у шлюбі та була вагітна і не зрозуміло, як взагалі могла спільно проживати з братом, дідом і бабою. У даній справі (за версією позивачів) ОСОБА_7 проживав тільки із бабою та дідом. Фактично вихованням ОСОБА_7 та його сестри займалися рідний дядько ОСОБА_10 та його дружина. Через складні стосунки з родичами ОСОБА_7 вважав себе покинутим та зайвим, через що неодноразово мав проблеми із законом та притягувався до адміністративної і кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_7 закінчував середню школу № 6 в м. Івано-Франківськ (нині ліцей № 6 ім. Івана Ревчука Івано-Франківської міської ради), що фактично виключає його місце проживання в селі Кропивник, де мешкають позивачі. У період навчання у школі ОСОБА_7 проживав у сім?ї свого дядька та тітки в м. Івано-Франківськ, а після досягнення повноліття був вимушений проживати в гуртожитку, оскільки постійно виникали конфліктні ситуації із родичами. Зазначені в позовній заяві обставини святкування ювілею діда та оплата вказаного святкування ОСОБА_7 не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не надано світлин та відео зі вказаного святкування. Крім того, у період з 25 листопада 2019 року до 17 травня 2022 року ОСОБА_7 не працював, не служив, не отримував заробітної плати та соціальних виплат, а тому твердження позивачів щодо матеріальної допомоги з його сторони та проведення ним ремонту є безпідставними. Довідкою від 28 травня 2023 року підтверджується, що ОСОБА_7 з 17 травня 2022 року до 02 липня 2022 року перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 і що на його утриманні дійсно знаходилася сім`я у складі дружини - ОСОБА_2 . Згідно з актом про спільне проживання осіб на день смерті, складеним 23 грудня 2022 року в присутності майстра дільниці по благоустрою та експлуатації житлового фонду Комунального підприємства «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради, ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали разом та вели спільне господарство з квітня 2022 року по липень 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_7 саме відповідачу надходили сповіщення та повідомлення від керівництва військової частини та територіальних центрів комплектування. Більшість документів померлого також знаходяться у відповідача. У свою чергу позивачами не наведено доказів на підтвердження факту їх спільного проживання однією сім`єю з внуком ОСОБА_7 , а також перебування останніх на його утриманні та/або одержання допомоги, що була єдиним джерелом та засобом для їх існування.

Позивачі подали відповідь на відзив, у якій, зокрема, зазначили, що твердження відповідача ОСОБА_2 про відсутність нормальних стосунків між позивачами та внуком ОСОБА_11 , і зокрема, що це нібито стало причиною фактичного виховання ОСОБА_11 дядьком та його дружиною, є надуманими. ОСОБА_10 у 2002 році оформив опіку над ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , дітьми свого померлого брата ОСОБА_13 , після смерті їх матері ОСОБА_14 . Це було його бажанням у зв`язку з тим, що він був молодший за позивачів. Діти на той час були малолітні і про складні стосунки ОСОБА_11 з позивачами, як родичами, вкрай складно було навіть припустити. Після досягнення повноліття ОСОБА_11 повернувся в село Кропивник і став проживати з позивачами однією сім?єю, для чого були всі відповідні житлові умови. Дійсно, характер у ОСОБА_11 був складний, що є наслідком раннього сирітства, а рідних батьків повноцінно замінити неможливо. Однак, позивачі любили свого внука, бачили в ньому покійного сина, і в кінцевому рахунку все йому пробачали та намагалися в міру своїх сил допомагати в складних ситуаціях. ОСОБА_7 після смерті своїх батьків у 2001 році з села Кропивник переїхав проживати в м. Івано-Франківськ до своїх законних опікунів, навчався там у школі, яку закінчив ще у червні 2006 року. Після закінчення школи ОСОБА_7 вступив до Київського військового ліцею імені Івана Богуна в м. Києві, який закінчив у 2008 році. В 2008-2009 роках ОСОБА_11 навчався на першому курсі Національної юридичної академії України, звідки в липні 2009 року був відрахований за власним бажанням. Після відрахування з академії в 2009 році та припинення опіки у зв?язку з досягненням повноліття, ОСОБА_7 повернувся назад у село Кропивник, де став у подальшому проживати з позивачами однією сім?єю. Жодних реальних доказів проживання з травня 2022 року і по день смерті ОСОБА_7 з ОСОБА_2 у цей період в м. Чернігів відповідачем не надано. Відсутні будь-які документально підтверджені факти перебування ОСОБА_7 за цей період у відпустці чи відрядженні в м. Чернігові. Позивачі не заперечують проживання з ними і внучки ОСОБА_9 , рідної сестри ОСОБА_11 . Дійсно, вона з цих причин також виступала як позивач у справі 345/3167/22, рішення по якій було скасоване апеляційним судом суто з процесуальних питань. Однак, у 2023 році ОСОБА_9 виїхала на постійне місце проживання в США і не реалізація нею свого права щодо повторного звернення до суду не суперечить викладеним позивачами обставинам та проживанню однією сім?єю з внуком ОСОБА_15 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , ще за життя батьків. Також, там була зареєстрована його сестра ОСОБА_12 . Однак, у дійсності фактично ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за даною адресою не проживали. Це житло є кімнатою в гуртожитку, загальною площею 13,0 кв.м, яке дісталося їм після смерті батьків (кімната № НОМЕР_2 замість кімнати № НОМЕР_3 , де вони були зареєстровані на момент смерті матері) та в подальшому приватизоване ними як співвласниками. Відповідно, у даній кімнаті мінімальні умови для проживання та відсутні будь-які умови для проживання дорослих осіб різної статі. Тому, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з самого дитинства не проживали в даному гуртожитку, а проживали у селі Кропивник разом з позивачами та батьками, а після смерті матері - з опікуном у м. Івано-Франківськ. Після досягнення повноліття вони повернулися в село Кропивник. Позивачі не стверджують, що вони повністю перебували на утриманні внука ОСОБА_7 . ОСОБА_7 проживав з ними однією сім?єю, вносив свій посильний вклад у спільний побут та ведення спільного господарства. Відсутність у нього офіційних доходів в окремі періоди цьому не суперечить. У 2020 році ОСОБА_11 навіть спеціально виїжджав на тимчасовий підробіток в Чеську Республіку, де заробив кошти для оплати поточного ремонту будинку позивачів. Позивачі не заперечують факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 та відповідно і пов?язане з цим отримання нею окремих документів. У позивачів вдома, за місцем спільного проживання із ОСОБА_11 , також знаходяться оригінали всіх його особистих документів, що підтверджує факт їх спільного проживання. Про факт проживання внука ОСОБА_7 з позивачами однією сім?єю в селі Кропивник і теперішнє вшанування його як героя саме на Івано-Франківщині свідчать такі докази. Так, позивачам, як близьким родичам, членам сім?ї загиблого ОСОБА_7 , вручено медаль Всеукраїнського об?єднання «Країна» «За оборону рідної держави», медаль Івано-Франківської обласної ради «Лицар бойового порядку», диплом почесного громадянина Калуської міської територіальної громади на ім?я ОСОБА_7 (посмертно). У центрі села Кропивник облаштована Алея загиблих героїв із світлиною ОСОБА_11 . На місцевому кладовищі 24 квітня 2024 року позивачами та ОСОБА_8 в квітні 2024 року встановлено гранітний пам?ятник на могилі ОСОБА_11 .

Третя особа - Міністерство оборони України подало пояснення на позов, в якому просить відмовити позивачам у його задоволенні. Зокрема, в поданих поясненнях третя особа зазначає, що відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року одноразова грошова допомога виплачується сім?ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на день загибелі військовослужбовця), а саме: члени сім?ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов?язаного або резервіста. Члени сім?ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов?язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Щодо утриманців Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що члени сім?ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Позивачі не були опікунами ОСОБА_7 після смерті його батьків. З наданих документів неможливо встановити, чи є у них діти, крім померлого сина ОСОБА_13 , які повинні їх утримувати та чи перебували вони на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_7 . Крім цього, з наданих документів неможливо встановити, що позивачі проживали разом зі своїм внуком, вели з ним спільне господарство і мали спільні права та обов`язки. Обов?язковими умовами для визнання їх членами сім?ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Позивачі не надали до суду підтверджуючих документів, що вони були членами сім?ї ОСОБА_7 або були на його утриманні. Механізм подачі документів та призначення виплати одноразової грошової допомоги визначений Порядком призначення і платати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов?язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 795). Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті), військовослужбовця, військовозобов?язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть. Члени сім?ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов?язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Тобто, право на отримання одноразової допомоги у разі смерті (загибелі) військовослужбовця мають члени сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, зазначені в Сімейному кодексі України (на дату виникнення права на виплату). Тобто, ті особи, які можуть підтвердити відповідними документами, що вони є членами сім?ї або утриманцями померлого. Позивачі не підтвердили таке право наданими до суду документами. Крім того, у загиблого є діти та дружина, які рахуються його членами сім?ї.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 листопада 2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача та залучено до участі в справі в якості третьої особи Військову частину НОМЕР_1 ; закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Третя особа - Військова частина НОМЕР_1 подала пояснення на позов, у яких просить у задоволенні позову відмовити за недоведеністю обставин, на які посилається сторона позивачів. Зокрема, зазначила, що солдат ОСОБА_7 дійсно перебував з 17 травня 2022 року до 02 липня 2022 року на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 і на його утриманні дійсно перебувала сім?я у складі дружини - ОСОБА_2 . Відомості про інших членів сім?ї, таких як дід - ОСОБА_4 , та баба - ОСОБА_5 , які могли перебувати або перебували на утриманні ОСОБА_7 у командування військової частини відсутні. Особисті речі, документи на ім?я ОСОБА_7 після його загибелі ІНФОРМАЦІЯ_2 були передані його дружині - ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник позивачів позов підтримав та просив суд його задовольнити. Зокрема, додатково вказав, що хоча ОСОБА_7 і був зареєстрований у гуртожитку, однак проживав із позивачами із 2009 року. У помешканні позивачів у нього була окрема кімната, він мав доступ до всіх приміщень. ОСОБА_7 після 1 курсу академії покинув навчання, почав працювати на будівництві неофіційно та давав позивачам кошти на продукти, допомагав вести господарство, також надавав кошти на ремонт та поліпшення садиби позивачів. Крім того, у період проходження військової служби кошти позивачам від ОСОБА_11 передавали його товариші. У позивачів із внуком були нормальні відносини, хоча останній і мав складний характер. У 2013-2014 роках ОСОБА_7 перебував у місцях позбавлення волі. У лютому 2022 року внук позивачів пішов захищати країну, після чого спілкувався з позивачами та сестрою засобами телефонного зв`язку. На початку травня 2022 року ОСОБА_11 познайомився з ОСОБА_2 та повідомив, що одружується.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення. Зокрема, відповідач вказала, що у ОСОБА_11 не було свого заробітку, у нього були побратими, в яких він міг попросити кошти. У 2016-2017 роках ОСОБА_11 був в АТО. Крім того, у ОСОБА_11 був друг за кордоном, в якого він також просив кошти. ОСОБА_11 дійсно був за кордоном на заробітках, оскільки перед цим заплатив за контракт і мав заробити ці кошти. Із заробітків він повернувся швидко через бійку, автостопом, а тому коштів позивачам на ремонт він не надавав, бо їх у нього не було. Раніше ОСОБА_7 не отримував ніяких грошових коштів, оскільки був добровольцем - волонтером. З 17 травня 2022 року фінансове забезпечення у ОСОБА_11 було, а до цього часу грошового забезпечення він не мав. До знайомства з відповідачем ОСОБА_11 проживав у м. Калуш у гуртожитку. ОСОБА_11 мав проблеми із законом і коли потрапляв у всілякі неприємні ситуації, то родичі відправляли його до гуртожитку, а коли конфліктів не було - проживав у позивачів. Спільних зобов`язань у ОСОБА_11 з родичами не було. ОСОБА_11 міг сьогодні проживати в гуртожитку, а через день - у іншому місці. Деякий час ОСОБА_11 проживав у м. Львів, таксував там 1,5 роки. ОСОБА_11 не міг себе знайти в цивільному житті. Відповідач познайомилася із ОСОБА_7 у квітні 2022 року. Їх познайомили військові. До м. Калуш ОСОБА_11 не збирався повертатися, оскільки там пройшло його дитинство і воно було важким. Батьки померли, а тітка та дядько, з якими він почав проживати в м. Івано-Франківськ, не могли дати любові, бо у них не було своїх дітей. Відповідач із ОСОБА_7 планували спільний побут у місті Чернігові. Він був добровольцем, міг пересуватися вільно, приїздив до відповідача у місто Чернігів, де вони разом проживали за місцем реєстрації відповідача. До реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_11 був на забезпеченні волонтерів, а після реєстрації шлюбу - військової частини. Перед 09 травня 2022 року ОСОБА_7 також приїздив до міста Чернігова просити руки відповідача в її матері. Обручки та прикраси вони їздили купувати до м. Києва, оскільки на той час в м. Чернігові були зачинені магазини. Станіслав присилав кошти відповідачу, а позивачам не присилав. Також, він не передавав їм коштів через товаришів, оскільки його побратими були не з Івано-Франківської області. Відповідачу було відомо про смерть чоловіка ще до того, як вона отримала сповіщення про його смерть.

Законний представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити.

Представник третьої особи - Військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, у поданих поясненнях просив справу розглядати за його відсутності.

Представники третіх осіб: ІНФОРМАЦІЯ_4 та Міністерства оборони України у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомили, заяв та/або клопотань не подали.

Заслухавши доводи представника позивачів, відповідача, її представника, допитавши свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками записані: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с. 14 том 1).

Батьками ОСОБА_13 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно (а.с. 16 том 1).

ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , а ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішенням двадцять другої сесії Кропивницької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області третього демократичного скликання від 30 січня 2002 року «Про встановлення опіки» встановлено ОСОБА_10 , який проживає в квартирі АДРЕСА_4 , опіку над його неповнолітніми племінниками: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_5 , а проживають у бабусі ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , так як їхні батьки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 померли (а.с. 25 том 2).

ОСОБА_7 та ОСОБА_19 в рівних долях на праві власності належала кімната в гуртожитку АДРЕСА_6 (а.с. 30 том 2).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 08 грудня 2021 року ОСОБА_7 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 30 вересня 2009 року (а.с. 104 на звороті том 1).

11 травня 2022 року ОСОБА_7 зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с. 57 том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер у селі Новогригорівка Миколаївського району Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно (а.с. 20 том 1).

З копії довідки про причину смерті (до форми № 106/о № 2503 від 04 липня 2022 року (а.с. 18 том 1) та копії лікарського свідоцтва про смерть № 2503 від 04 липня 2022 року (а.с. 19 том 1) слідує, що причиною смерті ОСОБА_7 було кульове поранення грудної клітки з пошкодженням внутрішніх органів.

Згідно із копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 188 від 10 липня 2022 року солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_7 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті кульового поранення грудної клітини з пошкодженням внутрішніх органів, у зв?язку зі смертю виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено документи для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_10 . Вислуга років у Збройних Силах на день виключення зі списків особового складу частини становить: у календарному обчисленні - 01 рік 11 місяців 08 днів. Поранення в районі безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, яке призвело до смерті, одержане в результаті кульового поранення грудної клітини з пошкодженням внутрішніх органів, пов?язане із захистом Батьківщини (а.с. 101 на звороті том 1).

У вказаному витязі також зазначено інформацію про дружину ОСОБА_2 та про їх місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

06 вересня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_2 направлено сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого), згідно із копією якого її чоловік, солдат ОСОБА_7 внаслідок обстрілу позицій підрозділу в районі населеного пункту Новогригорівка Миколаївського району Миколаївської області отримав поранення несумісне з життям та загнув ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 101 том 1).

Крім того, у копії сповіщення № 42 Військової частини НОМЕР_1 , адресованого начальнику ІНФОРМАЦІЯ_12 , міститься прохання сповістити сестру ОСОБА_19 про те, що її брат ОСОБА_7 , радіотелефоніст - лінійний наглядач відділення зв?язку взводу управління 2 мінометної батареї військової частини НОМЕР_6 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17 том 1).

На момент смерті ОСОБА_7 був зареєстрований разом із ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 105 том 2).

Спадкова справа щодо майна після смерті ОСОБА_7 заведена 23 лютого 2023 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Гаврилюком Олегом Ігоровичем за заявою ОСОБА_2 (а.с. 102 том 2).

Відповідно до копії акту про спільне проживання осіб на день смерті від 23 грудня 2022 року, складеного ОСОБА_20 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_7 , та ОСОБА_21 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_8 , у присутності майстра дільниці по благоустрою та експлуатації житлового фонду Комунального підприємства «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради Охріменко Ніни Олександрівни, ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на день смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали з останнім разом та вели спільне господарство з квітня 2022 року по липень 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 110 том 1).

Згідно із копією довідки про спільне проживання осіб на день смерті № 3-260/05/23 від 24 травня 2023 року, виданої Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_7 відповідно до акту Комунального підприємства «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради про спільне проживання осіб на день смерті від 23 грудня 2022 року на день смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали разом та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_2 , з квітня 2022 року до липня 2022 року (а.с. 110 том 1 на звороті).

Відповідно до копій актів обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин № 28 та № 29 від 27 квітня 2023 року, складеними старостою села Паньків Василем Дмитровичем у присутності свідків: ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , зі слів свідків ОСОБА_7 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та сестрою ОСОБА_19 і своїми батьками ОСОБА_14 і ОСОБА_13 однією сім?єю, вели спільний побут у домогосподарстві, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , до дня смерті своїх батьків (мати - ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько - ІНФОРМАЦІЯ_6 ). З 2009 року, з моменту власного повноліття і до початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, а саме до 24 лютого 2022 року (за винятком періоду з липня 2016 року до листопада 2019 року, у зв?язку з добровільним вступом до лав Збройних Сил України та участю в АТО), ОСОБА_7 продовжував фактично (без реєстрації) проживати з ними однією сім?єю в їх домогосподарстві за вказаною адресою та вів спільний побут з ними (а.с. 46, 47 том 1).

З копії довідки, виданої 28 травня 2023 року Військовою частиною НОМЕР_1 , слідує, що солдат ОСОБА_7 перебував з 17 травня 2022 року до 02 липня 2022 року на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 і на його утриманні дійсно знаходилася сім`я у складі: дружина - ОСОБА_2 (а.с. 109 на звороті том 1).

Згідно з копією довідки ФОП ОСОБА_24 від 05 травня 2023 року та рахунку № 3 від 22 січня 2021 року ОСОБА_7 сплачено грошові кошти в сумі 3400 грн. в якості оплати святкового обіду в честь 80 річчя діда ОСОБА_4 (а.с. 48, 49 том 1).

Відповідно до копій Локальних кошторисів з розрахунком договірної ціни № 16-0-1-1 щодо ремонту садиби ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 (а.с. 51, 54 том 1), довідки про вартість виконаних робіт та витрат (а.с. 52 том 1), актів № 16-0-1-1 і № 16-0-1-2 приймання виконаних підрядних робіт за травень 2021 року (а.с. 53, 55-56 том 1), виданих ФОП ОСОБА_25 , замовником послуг зазначена ОСОБА_5 , а платником проведених ремонтних робіт - ОСОБА_7 .

Копіями платіжних інструкцій від 22 червня 2022 року, 24 червня 2022 року, копією квитанції до платіжної інструкції від 14 червня 2024 року підтверджується перерахування ОСОБА_7 ОСОБА_2 грошових коштів (а.с. 114, 115, 118 том 1).

Також, згідно із копією довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Кришталеве джерело» № 12 від 06 березня 2023 року в період з 10 по 16 травня 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебували в цьому санаторії та проходили курс санаторно-курортного оздоровлення (а.с. 112 том 1).

Копією акту виконаних робіт (наданих) послуг № 4 від 24 квітня 2024 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 99 від 29 квітня 2024 року підтверджується сплата ОСОБА_5 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_26 за послуги із виготовлення, монтажу гранітного пам`ятника на загальну суму 105400 грн. (а.с. 31, 32 том 2).

Відповідно до копії довідки № 327 від 04 червня 2024 року, виданої Комунальним підприємством «Спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Чернігівської міської ради ОСОБА_2 , підприємство дає згоду для проведення перепоховання на кладовищі «Яцево» м. Чернігова її чоловіка ОСОБА_7 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Новогригорівка Миколаївського району, Миколаївської області та був похований на кладовищі с. Кропивник Калуського району Івано-Франківської області (а.с. 111 том 1).

ОСОБА_7 посмертно нагороджений дипломом почесного громадянина Калуської міської територіальної громади (а.с. 34 том 2), медаллю «За оборону рідної держави» (а.с. 35 том 2) та медаллю Івано-Франківської обласної ради «Лицар бойового чину» (а.с. 36 том 2).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2022 року в справі № 345/3167/22 встановлено факт спільного проживання однією сім`єю рідних сестри ОСОБА_9 та брата ОСОБА_7 , з 2009 року по день смерті ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю діда ОСОБА_4 з 2009 року по день смерті ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю баби ОСОБА_5 , з 2009 року по день смерті ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 23 том 1).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 березня 2023 року рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2022 року скасовано. Провадження у справі за заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 про встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім`єю із загиблим військовослужбовцем - закрито. Роз`яснено ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції (а.с. 24-28 том 1).

З копії листа ІНФОРМАЦІЯ_4 № 9/1/1311 від 12 серпня 2022 року слідує, що до центру надійшли документи ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 для подальшого направлення їх на комісію Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 за загиблого військовослужбовця ОСОБА_7 . За результатами опрацювання зазначених документів повідомлено, що за поданими документами неможливо встановити, чи перебували ОСОБА_9 (сестра), ОСОБА_5 (баба) та ОСОБА_4 (дід) на утриманні солдата ОСОБА_7 . За наданими документами неможливо встановити, що вони проживали разом зі своїм братом та онуком, вели з ним спільне господарство та мали взаємні права та обов?язки. Без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що сестра, баба та дід, були членом сім?ї загиблого солдата ОСОБА_7 (судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов?язків), або, що вони перебували на його утриманні відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (копії документів, на підставі яких призначено пенсію в разі втрати годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні), ІНФОРМАЦІЯ_1 підстав для оформлення висновку щодо призначення одноразової грошової допомоги та направлення документів на комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум для прийняття рішення щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 немає (а.с. 21-22 том 1).

Згідно з копією витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 19/д від 17 жовтня 2023 року, затвердженого Міністром оборони 31 жовтня 2023 року, комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 : діда та баби загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_7 , що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_7 від 04 листопада 2022 року та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 20 жовтня 2022 року № 321/КЦ/13117 (а.с. 37-38 том 1).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року в справі № 300/733/24 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту 15 рішення від 17 жовтня 2023 року № 19/Д, зобов`язання до вчинення дій (а.с. 39-44 том 1).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , яка проживала в гуртожитку, в якому був зареєстрований померлий ОСОБА_27 , суду, зокрема, показала, що ОСОБА_11 після досягнення повноліття вступив до ОСОБА_28 , але там навчання в нього не склалося і він переїхав жити до позивачів. Десь один раз на місяць ОСОБА_11 навідувався до гуртожитку. Коли приїздив заходив до свідка. У гуртожитку в кімнаті ОСОБА_11 ремонту зроблено не було, відсутні умови для проживання, тому він там не проживав. Говорив, що проживає з позивачами. Нормальні відносини в ОСОБА_11 і позивачів були, ОСОБА_11 допомагав позивачам. ОСОБА_29 (позивач ОСОБА_5 ) приїздила в гуртожиток по квитанції. Чи кошти надавав ОСОБА_11 позивачам свідку не відомо. Бабуся говорила свідку біля могили ОСОБА_11 , що після його смерті не буде тепер кому позивачам допомагати. Бабуся ходить кожен день на могилу внука.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 суду, зокрема, показала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 з квітня 2022 року почали зустрічатися, а у травні -одружилися. З квітня 2022 року до травня 2022 року ОСОБА_11 приїжджав до м. Чернігова часто і проживав разом із ОСОБА_30 в неї вдома (свідок особисто бачила ОСОБА_11 ). Також, 01 червня 2022 року був день народження ОСОБА_31 , ОСОБА_11 приїжджав, святкували всі разом вдома у ОСОБА_31 . Станіслава тоді свідок бачила десь 3 дні і він особисто спілкувався із свідком, особисто розповідав їй, що до одруження жив у гуртожитку в м. Калуш. Про родичів не розповідав взагалі, казав, що він сирота та, що тут - у Чернігові в нього нове життя. Речі ОСОБА_11 були в м. Чернігові. Після одруження свідок бачила ОСОБА_11 у м. Чернігові вдома у Юлії десь 5 разів та декілька разів вони ходили до кав`ярні.

Свідок ОСОБА_17 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , зокрема, суду показала, що ОСОБА_11 приїздив просити руки Юлії, вони їздили в м. Київ купувати обручки, одружилися в м. Ужгород, весільний відпочинок у них був у Сваляві. Потім ОСОБА_11 поїхав до військової частини. Після того, як дочка із ОСОБА_11 одружилися, вони проживали у м. Чернігові. 30 травня 2022 року ОСОБА_11 приїхав до дочки на день народження. На святкуванні були свідок, мати свідка, ОСОБА_11 , ОСОБА_32 , кума та двоє дітей. ОСОБА_11 розповідав, що виховувала його тітка і дядько, проживали вони тоді у м. Івано-Франківську. Навчався він спочатку у суворовському, а потім у Харківському університеті. Говорив, що в нього є частина кімнати в м. Калуш. Казав, що в нього було дуже тяжке дитинство, бо не було батьків. Розповідав також, що в нього є дід і баба, з яким в нього були конфлікти та судові справи щодо цього. Після дня народження ОСОБА_33 приїздив ще раз. Загалом у м. Чернігів він приїздив десь 4-5 разів. Речі ОСОБА_11 є у квартирі в ОСОБА_31 і досі, і цивільні (сорочки, труси, штани, халат, косметичні засоби, які він привіз і які купували в м. Чернігові) і військові (бронежилет, куртка, спідня білизна, ліхтарик, спальник, подушка, ковдра, які Новою поштою надіслали з військової частини).

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною першою статтті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Згідно зі статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У частині шостій статті 16-3 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної вище статті Закону, Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року № 975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

Пунктом 3 Порядку № 975 (у редакції чинній станом на 02 липня 2022 року), зокрема, визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті), військовослужбовця, військовозобов?язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно із частинами другою, четвертою статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Отже, для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: а) факт проживання з загиблим; б) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема в постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року в справі № 456/1258/17, від 06 липня 2022 року в справі № 240/5809/18, від 18 травня 2023 року в справі № 382/277/17, від 08 листопада 2023 року в справі № 440/2464/21.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року в справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

Про необхідність встановлення вказаних обставин як обов`язкової умови для визнання осіб членами сім`ї зазначено в постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 343/1821/16-ц, від 25 листопада 2019 року в справі № 202/5003/16-ц та від 5 лютого 2020 року в справі № 712/7830/16-ц.

У постанові від 07 лютого 2024 року в справі № 383/821/22 Верховний Суд зазначив, що предметом доказування під час розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім`єю є передусім сукупність обставин, що згідно із законом складають основні ознаки сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, що визначено частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї, але визначає вказані вище критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту також доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

У статтях 77-80 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту належності особи до членів сім`ї військовослужбовця, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Так, наявність у позивачів окремих оригіналів особистих документів ОСОБА_7 , вручення їм медалей, диплому почесного громадянина Калуської міської територіальної громади (посмертно), облаштування в с. Кропивник на Алеї загиблих героїв світлини останнього, встановлення пам`ятника не свідчить про проживання позивачів з померлим однією сім`єю, ведення ними спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків, а тому вказані докази не є належними в розумінні ЦПК України та такими, що підтверджують факт, встановити який просять позивачі.

Оплата ОСОБА_7 святкового обіду в честь 80 річчя позивача ОСОБА_4 також не свідчить про проживання позивачів з померлим однією сім`єю.

Саме по собі зазначення платником ОСОБА_7 у кошторисі з розрахунком договірної ціни щодо ремонту садиби ОСОБА_5 , довідці про вартість виконаних робіт та актах за травень 2021 року не підтверджує фактичну оплату саме ним, вказаних у цих документах коштів.

Враховуючи норми законодавства, встановлені судом обставини, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачі не довели належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт спільного проживання з ОСОБА_7 однією сім`єю, зокрема, що вони протягом всього спірного періоду були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, спільно несли витрати на утримання житла чи його ремонт, у зв`язку з чим підстав для задоволення позову не знаходить.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивачів.

Керуючись статями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 .

Позивач - ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_9 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_10 .

Відповідач - ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_9 .

Третя особа - Міністерство оборони України, місцезнаходження: пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи - 00034022.

Третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_10 ; ідентифікаційний код юридичної особи - НОМЕР_11 .

Третя особа - Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_11 ; ідентифікаційний код юридичної особи - НОМЕР_12 .

Повний текст рішення складено 01.05.2025.

Суддя