Номер провадження: 22-ц/813/3632/25
Справа № 498/1541/24
Головуючий у першій інстанції Чернецька Н. С.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Сєвєрової Є.С.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за заявою представника ОСОБА_1 , заінтересована особа Цебриківська селищна рада Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення, на ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Чернецької Н.С. 11 грудня 2024 року у с. Велика Михайлівка Одеської області, -

встановила:

У провадженні Великомихайлівського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа окремого провадження за заявою представника ОСОБА_1 , заінтересована особа Цебриківська селищна рада Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно заявлених вимог, ОСОБА_1 просив суд встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 є рідним онуком ОСОБА_2 .

Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 було відкрито спадщину, однак постановою державного нотаріуса Великомихайлівської державної нотаріальної контори від 13 червня 2024 року №479/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину у зв`язку із тим, що прізвище матері заявника в реєстрі актів цивільного стану зазначено як ОСОБА_3 , що унеможливлює встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у даному випадку судом першої інстанції зроблено висновок про те, що наявність інших спадкоємців, які не відмовилися від права на спадщину на користь заявника, теоретично може призвести до виникнення спору. Однак, на думку апелянта, наявність інших спадкоємців в межах однієї окремої спадкової справи не дає підстав стверджувати про наявність спору про право.

Сторони про розгляд справи на 15 квітня 2025 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 , інші сторони не з`явились.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно положень ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, у заяві про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 посилався на те, що він є онуком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, однак постановою державного нотаріуса Великомихайлівської державної нотаріальної контори від 13 червня 2024 року №479/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину у зв`язку з тим, що прізвище матері заявника в реєстрі актів цивільного стану зазначено як ОСОБА_3 , що унеможливлює встановлення факту родинних відносин.

З копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 04 листопада 2021 року за №818/2021 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було подано заяву про прийняття спадщини. Окрім цих спадкоємців, є інші спадкоємці за законом: син спадкодавця ОСОБА_5 , онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який також звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, в матеріалах спадкової справи наявний заповіт ОСОБА_2 , згідно якого він заповідав належний йому на праві власності житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 в рівних частках кожному. ОСОБА_5 подав до Великомихайлівської державної нотаріальної контори заяву, згідно якої вказав, що спадщину після смерті батька він не прийняв, на спадщину не претендує, до суду звертатися за продовженням строку для прийняття спадщини не буде. Також в матеріалах спадкової справи наявна заява ОСОБА_6 , згідно якої всю спадщину після смерті діда ОСОБА_2 , вона за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину, онуків спадкодавця: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 приймає за законом.

З наявної у матеріалах спадкової справи заяви вбачається, що спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 надали іншим спадкоємцям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які пропустили строк для прийняття спадщини - згоду на прийняття спадщини.

Таким чином, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції, що у даному випадку існує спір про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , відтак суд дійшов передчасного висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягала залишенню без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право, метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» ,суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року, тощо.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка уразі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин можуть бути інші спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом, інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб.

Колегія суддів зазначає, що метою звернення ОСОБА_1 із позовом про встановлення факту родинних відносин є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_2 , шляхом встановлення родинних зв`язків зі спадкодавцем, оскільки нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю документального підтвердження родинних стосунків з спадкодавцем.

Таким чином, оскільки з матеріалів справи не вбачається спору між спадкоємцями щодо спадкового майна, то колегія суддів доходить висновку, що зі змісту позову ОСОБА_1 не вбачається спору про право, а тому даний спір підлягає розгляду в окремому провадженні.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, у зв`язку із чим ухвала Великомихайлівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2024 року підлягає скасуванню, а цивільна справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 368, 374, ст. ст. 379, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2024 року - скасувати.

Цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 , заінтересована особа: Цебриківська селищна рада Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 01 травня 2025 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе