Справа № 463/8674/24 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/811/3838/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м.Львів

Справа № 463/8674/24

Провадження № 22ц/811/3838/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», яка підписана керівником Поляковим Олексієм Володимировичем, на заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області, ухвалене у м.Сколе 14 листопада 2024 року у складі судді Брони А.Л. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

17 вересня 2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 10 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір № 941230604 на підставі подання заявки на отримання грошових коштів.

Заповненням анкети-заяви відповідач підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Кредитний договір підписаний електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора.

Позивач вказав, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, оскільки надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами у сумі 14 700 грн. шляхом перерахування коштів на її картковий рахунок.

28 листопада 2018 року між ТОВ «ФК «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався шляхом укладення додаткових угод. Відповідно до умов договору факторингу № 28/118-01, ТОВ «ФК «Манівео швидка фінансова допомога» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло належні ТОВ «ФК «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі прав вимоги, у тому числі і право вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 941230607 від 27 січня 2023 року.

30 жовтня 2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прийняло належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі прав вимоги, у тому числі і право вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 941230607 від 27 січня 2023 року.

17 липня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» був укладений Договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого «ФК «Онлайн Фінанс» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняло належні «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі прав вимоги, у тому числі і право вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 941230607 від 27 січня 2023 року.

Вказані обставини свідчать про те, що ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 941230607 від 27 січня 2023 року.

На час подання позовної заяви заборгованість ОСОБА_1 за Договором № 941230607 від 27 січня 2023 року становить 73 715,18 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 14 699,09 грн; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 59 016,09 грн.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за Договором № 941230607 від 27 січня 2023 року у сумі 73 715,18 грн.

Заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 14 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду оскаржило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС».

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження факту переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». При зверненні до суду з позовом долучено відповідні договори факторингу з копіями реєстру боржників на підтвердження факту відступлення права вимоги до ОСОБА_1 . Укладені договори факторингу є дійсними. Реєстри прав вимоги в межах договорів факторингу містять інформацію, яка відповідно до норм чинного законодавства належить до таємниці фінансових послуг. Це положення закріплене в ст.10 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», де зазначено, що конфіденційна інформація, яка стосується фінансових послуг, не підлягає розголошенню без згоди відповідних осіб, крім випадків, прямо передбачених законом. У контексті договорів факторингу така інформація включає деталі щодо боржників, їхніх зобов`язань.

ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання, заборгованість за тілом кредиту та відсотками не погасила та допустила заборгованість. Просить позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 в користь позивача 73 715,18 грн. заборгованості за кредитним договором №941230607 від 27 січня 2023 року, а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в суді першої і апеляційної інстанції та витрати, понесені на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами набуття ним права вимоги до ОСОБА_1 за договором №941230607 від 27 січня 2023 року. Окрім цього, позивачем не доведено розмір заборгованості.

З такими висновками колегія суддів повністю погодитися не може з наступних підстав.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому, зокрема, Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 ч.2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Тобто, будь-який вид договору, що укладається на підставі Цивільного кодексу України або інших нормативних актів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо договір укладено в електронній формі, то підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, у якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 27 січня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у кредит, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством та позичальником. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшла на офіційний сайт Товариства: www.moneyveo.ua, обрала для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначила свої персональні дані, зокрема, банківську картку, на яку надалі отримала грошові кошти у сумі 14 700 грн., пройшла декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з Товариством та уклала кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу.

Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений, оскільки кожна наступна дія можлива при проходженні попередніх операцій.

Договір кредитної лінії №941230607 від 27 січня 2023 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор №FN3У357С було направлено позичальнику 17 червня 2020 року на номер мобільного телефону, вказаний нею в Заявці на отримання грошових коштів НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор №MNV5Y28F було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 27 січня 2023 року, після чого відповідач натиснула кнопку «Відправити/підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Сторонами було погоджено орієнтовну дату повернення кредиту - 21 лютого 2023 року, розмір базової процентної ставки - 2,10% в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника, за кожний день користування кредитом, строк дії договору - 5 років.

Згідно заявки на отримання грошових коштів в кредит від 27 січня 2023 року та довідки щодо дій позичальника в інформаціно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ОСОБА_1 просила надати їй кредит на 25 днів і саме такий строк кредитування було погоджено їй.

24 лютого 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у зв`язку з сплатою ОСОБА_1 процентів у розмірі 3 010 грн., їй було продовжено строк кредитування на 30 днів з процентною ставкою 1,740% в день, з кінцевою датою оплати - 23 березня 2023 року.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» продовжував строк кредитування після 23 березня 2023 року. Колегія суддів вважає, що між первісним кредитором та ОСОБА_1 фактично було погоджено строк надання кредиту до 23 березня 2023 року включно.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , здійсненого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вбачається що останнім за період з 27 січня 2023 року по 23 березня 2023 року було нараховано проценти в розмірі 9 914,61 грн., в той же час ОСОБА_1 здійснила погашення заборгованості за процентами: 24 лютого 2023 року - 3 009,09 грн. та 11 квітня 2023 року - 15 грн, а також здійснила погашення заборгованості за тілом кредиту: 24 лютого 2023 року у розмірі 0,91 грн.

З урахуванням наведеного, належить зробити висновок, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №941230607 від 27 січня 2023 року становить 21 604,61 грн., з яких:14 699,06 грн. - заборгованість за кредитом та 6 905,52 грн. - проценти.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу міститься у ст.49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», де зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).

Частиною 1 ст.1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом встановлено, що 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова допомога» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (фактор) було укладено Договір факторингу №28/1118-01. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що згідно умов Договору клієнт зобов?язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п.п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому.

Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року встановлено, що предметом відступлення за ним є, зокрема, вимоги, як і виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога).

Пунктом 1.2. Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до Договору (Реєстрах прав вимоги).

Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року «Борг» означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за Кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитним договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим Договором зобов?язальної сили.

Відповідно до п. 1.5. Договору факторингу Реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за Договором.

25 квітня 2023 року на виконання п. 2.1. Договору факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було складено та підписано Реєстр прав вимоги №226 від 25 квітня 2023 року, за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідача за договором кредитної лінії.

Вказані обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи Витягом з Реєстру прав вимоги №226 від 25 квітня 2023 року, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 .

На підтвердження факту укладення вказаного Реєстру та відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс», первісним кредитором були передані документи, які підтверджують видачу кредиту ОСОБА_1 та були долучені позивачем до позовної заяви.

Надана копія договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до фактора - ТОВ «Таліон Плюс».

Відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року фактор (ТОВ «Таліон Плюс») має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс› укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №941230607 від 27 січня 2023 року.

Вказані обставини підтверджуються Реєстром прав вимоги №2 від 20 грудня 2023 року, складеним на виконання умов договору факторингу на підтвердження передачі відступлених прав до боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу №30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс») має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

Копія договору факторингу №30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року також містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до фактора - ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

17 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Позивачем (ТОВ «ФК «ЕЙС») було укладено Договір факторингу №17/07/2024 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» було відступлено право грошової вимоги до відповідача.

Відповідно до Реєстру боржників від 17 липня 2024 року до Договору факторингу № 17/07/2024 від 17 липня 2024 року позивачу було передано право грошової вимоги до відповідача (запис № 680 в Реєстрі) в сумі 73 715,18 грн., з яких: 14 699,09 грн. - прострочене тіло, 59 016,09 грн. - прострочені проценти, 264,58 грн. - сума фінансування.

Зазначені обставини та докази спростовують висновки суду першої інстанції про те, що позивач не набув права вимоги до ОСОБА_1 , оскільки вказані права вимоги були передані (відступлені) від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 25 квітня 2023 року, тобто після укладення договору кредитної лінії та виникнення заборгованості, які позивач набув в 17 липня 2024 року. Сам лише факт укладення Договору факторингу між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» у 2018 році не спростовує цих обставин, оскільки ним було передбачено можливість відступлення прав вимоги, які виникнуть в майбутньому (майбутня вимога).

Відтак, є доведеною обставина отримання ОСОБА_1 грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені договором кредитної лінії №941230607 від 27 січня 2023 року. Взяті на себе зобов`язання позичальник не виконала, у передбачені строки кошти та нараховані відсотки не повернула та допустила заборгованість.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з кредитного договору.

Частиною першою статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Враховуючи те, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконувала належним чином, допустила заборгованість, тому наявні підстави для її стягнення заборгованості у розмірі 21 604,61 грн., з яких:14 699,06 грн., заборгованість за кредитом та 6 905,52 грн. - проценти.

Згідно з ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,4 грн., при зверненні до суду з апеляційною скаргою було сплачено судовий збір в розмірі 3 633,6 грн., які позивач просить стягнути у його користь з відповідача. Також позивач просить покласти на ОСОБА_1 судові витрати, понесені ним у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 6 000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» долучило: фотокопію договору про надання правничої допомоги №26/07/24-01 від 26 липня 2024 року; фотокопію протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №26/07/24-01 від 26 липня 2024 року (додаток №1 до договору); фотокопію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Тараненка А.І.; фотокопію довіреності від 30 жовтня 2023 року виданої ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» для представництва його інтересів адвокатом Тараненко А.І.; фотокопію акту прийому - передачі наданих послуг від 26 липня 2024 року на суму 6 000 грн.

Колегія суддів, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, вважає витрати понесені видана ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн фактично наданими.

Разом з тим, враховуючи предмет позову та розмір задоволених позовних вимог, який становить 29,31%, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» належить стягнути судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору в суді першої та апеляційної інстанції, а також витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 1 775 грн. - витрати по сплаті судового збору, 1 758,60 грн. - витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381- 384, 388-391 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», яка підписана керівником Поляковим Олексієм Володимировичем,задовольнити частково.

Заочне рішення Сколівського районного суду Львівської областівід 14 листопада 2024 року скасувати та прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» (02090, м.Київ, Харківське шосе,19, офіс 2005, ) заборгованість за договором кредитної лінії №941230607 від 27 січня 2023 року в розмірі 21 604,61 грн. (двадцять одну тисячу шістсот чотири грн. 61 коп.).

Стягнути Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» (02090, м.Київ, Харківське шосе,19, офіс 2005, ) 1 775 (одну тисячу сімсот сімдесят п`ять) грн. витрат по сплаті судового збору та 1 758,60 грн. (одну тисячу сімсот п`ятдесят вісім грн. 60 коп. витрати на професійну правничу допомогу.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та за загальним правилом оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України (якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При наявності передбачених законом підстав для касаційного оскарження, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 6 травня 2025 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ______________Ю.Р.Мікуш_________________ Р.В. Савуляк