№ провадження 2-з/196/8/2025
УХВАЛА

09.05.2025 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в особі судді Бабічевої Л.П., розглянувши у приміщенні суду с-ща Царичанка в порядку письмового провадження заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання транспортного засобу спільним майном подружжя, про поділ спільного майна шляхом припинення спільної власності та стягнення грошової компенсації,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Царичанського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання транспортного засобу спільним майном подружжя, про поділ спільного майна шляхом припинення спільної власності та стягнення грошової компенсації.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2024 р. було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2025 року зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

08.05.2025 р. позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій вона просить накласти арешт на транспортний засіб RENAULT TRAFIC, VIN- НОМЕР_1 , 2019 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .

Необхідність забезпечення позову обґрунтовує тим, що спірний транспортний засіб є предметом спору по даній справі про визнання транспортного засобу спільним майном подружжя, про поділ спільного майна шляхом припинення спільної власності та стягнення грошової компенсації. Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2025 року було зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. З огляду на це позов не розглядатиметься невизначений термін, транспортний засіб є рухомим майном, який може бути пошкоджено, а також є джерелом підвищеної небезпеки, а тому відповідач може недобросовісно скористатись своїми правами. Тим більше, що автомобіль вже відчужено відповідачем його матері - третій особі по справі, а тому може бути проданий, подарований третім особам у будь-який спосіб.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд доходить такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, в тому числі попередити потенційні труднощі у подальшому при виконанні такого рішення.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляд і заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). При вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є визнання транспортного засобу - спеціалізованого вантажного фургону RENAULT TRAFIC, VIN- НОМЕР_1 , 2019 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , припинення спільної сумісної власності ОСОБА_1 в спільному майні та стягнення з ОСОБА_2 на її користь компенсацію вартості частки спільного майна - транспортного засобу в розмірі 320 720,00 грн. Згідно інформації, наданої територіальним сервісним центром МВС №1242 РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях від 18.02.2025 р. № 31/29/1242/18-3073-2025 на виконання ухвали Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11.02.2025 р., на підставі заяви № від 15.12.2023 р. про перереєстрацію на нового власника за договором купівлі-продажу транспортного засобу, була проведена державна реєстрація транспортного засобу RENAULT TRAFIC, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова (VIN): НОМЕР_1 , 2019 року випуску, за гр. ОСОБА_3 , дата державної реєстрації 15 грудня 2023 року (а.с.126-141).

Відповідно до ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, іншими заходами необхідними для забезпечення ефективного захисту. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір щодо рухомого майна, суд доходить висновку про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення вказаного позову.

Заявниця ОСОБА_1 вказує, що ефективним способом запобіганню відчуження відповідачем та третьою особою на стороні відповідача спірного транспортного засобу під час розгляду справи є забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний об`єкт рухомого майна.

Однак, враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», суд бере до уваги, що арешт, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби - обмеженні права користування майном, є в даному випадку надмірно обтяжливим заходом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 19 лютого 2021 року у справі № 643/12369/19, Верховний Суд надав оцінку доводам касаційної скарги, зокрема, що вимоги щодо заборони на вчинення дій з відчуження майна позивач не заявляв, а тому суд першої інстанції при постановлені ухвали вийшов за межі поданого клопотання про накладення арешту. Верховний Суд вказав, що арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта майна це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Верховний Суд зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Верховний Суд зазначив, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Також Верховний Суд вказав, що заборона на відчуження майна, щодо якого між сторонами виник спір, не є позбавленням права власності. Крім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими і в разі вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом.

Враховуючи викладене, беручи до уваги ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може не забезпечить ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулась, а також з урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для вжиття заходу забезпечення позову шляхом заборони відчуження вищевказаного майна.

Суд не вбачає підстав для накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб, а заборона відчуження рухомого майна є ефективним способом забезпечення вказаного позову і буде достатньою для запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивачки, відповідає принципу співмірності, а тому відсутні підстави для застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно, необхідність якого не обґрунтована позивачкою.

Таким чином, заява позивачки про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

За змістом ч. 7 ст. 153, ч. 6 ст. 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Перелік випадків у яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений ч.3 ст. 154 ЦПК України, є вичерпним.

У даному випадку судом не встановлено обставин для обов`язкового вжиття судом зустрічного забезпечення, а тому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення за таких обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153,157, 158, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити відчуження транспортного засобу RENAULT TRAFIC, VIN- НОМЕР_1 , 2019 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1598 см.куб., державна реєстрація якого проведена 15 грудня 2023 року за ОСОБА_3 .

У задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Копії даної ухвали направити учасникам справи та відповідним державним органам для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення.

Суддя Л.П. Бабічева