Справа № 466/1951/25
Провадження № 2-з/466/45/25
У Х В А Л А

05 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Васинчик М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, заяву адвоката Ганусяка Олега Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя ,-

встановив:

30.04.2025року, на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову від адвоката Ганусяка Олега Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначає, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться справа № 466/1951/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Предметом спору по даній справі є визнання майна, 44 земельних ділянок, що розташовані за адресою м. Львів, урочище «Голоско», спільним сумісним майном подружжя; виділення зі спільного майна подружжя та визнання права власності на спірні земельні ділянки за позивачкою та стягнення з відповідача судових витрат. Є підстави вважати, що дані земельні ділянки, що є спільною сумісною власністю позивачки та відповідача, без згоди ОСОБА_1 може бути відчужено(передано) на користь третіх осіб, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, позивачці стало відомо, що в межах виконавчого провадження №64625196 приватним виконавцем Білецьким І. М. проводилися стягнення коштів, опис та арешт майна боржників на підставі оскаржуваного виконавчого документу. Приватним виконавцем Білецьким І. М. організовано проведення електронних торгів з продажу земельних ділянок, які є предметом спору в цивільній справі 466/1951/25.

Між тим, ці земельні ділянки є предметом спору, були придбані за спільні кошти подружжя та є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Відтак, є реальна небезпека що ці та інші земельні ділянки можуть бути відчужені третім особам. Окрім цього стало відомо, що 26.02.2025 року відповідачем було подано заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 13.04.2025 року скаржником подано до суду клопотання про зупинення виконавчого провадження № 64625196 від 23.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» заборгованості за кредитним договором №136/08-08 від 18.08.2008 року, що становить 473362,96 грн.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 14.04.2025 року у справі № 465/2896/16-ц задоволено клопотання скаржника ОСОБА_2 , про зупинення виконавчого провадження № 64625196. А саме: зупинено виконавче провадження № 64625196 від 23.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» заборгованості за кредитним договором №136/08-08 від 18.08.2008 року, що становить 473362,96 грн. 16.04.2025 року ОСОБА_2 , вручено виконавцю Білецькому І. М. заяву про зупинення виконавчих дій (вих. № 04-25 від 15.04.2025 р.) з вимогою невідкладно винести постанову про зупинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 64625196, зупинити усі виконавчі дії, в тому числі, проведення усіх електронних торгів з продажу земельних ділянок, що є власністю ОСОБА_2 17.04.2025 року приватним виконавцем Білецьким І. М. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 64625196.

Проте, всупереч ухвалі Франківського районного суду м. Львова про зупинення виконавчого провадження № 64625196, приватним виконавцем Білецьким І. М. не вчинено жодних дій щодо зупинення електронних торгів з продажу зазначених вище земельних ділянки, відтак електронні торги відбулися 21.04.2025 року та, як наслідок, нерухоме майно, за результатами торгів перейде до третіх осіб, що в свою чергу буде потребувати надмірних, додаткових дій з боку позивача для поновлення свого становища.

Враховуючи вищенаведене, у позивачки наявні обґрунтовані доводи, що дані земельні ділянки, які є предметом спору в цивільній справі про поділ майна подружжя, в подальшому може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду за позовними вимогами позивача, у зв`язку з чим ОСОБА_1 змушена звернутись в Шевченківський районний суд м. Львова, з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи. За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повзанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Підставами для необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивачем зазначено, що приватним виконавцем Білецьким І. М. не вчинено жодних дій щодо зупинення електронних торгів з продажу земельних ділянок, які є предметом спору в цивільній справі про поділ майна подружжя. Відтак, є реальна загроза відчуження земельних ділянок третім особам, що в майбутньому істотно ускладнить виконання рішення суду.

При цьому, враховуючи мету процесуального інституту забезпечення позову (забезпечення реального виконання рішення суду в майбутньому), а також необхідність суворого дотримання процесуальних прав всіх учасників процесу, суд звертає увагу на те, що, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести, але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову.

Разом з тим, заявником не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію майна, а лише твердження заявника про потенційну можливість відповідача до форсування певних дій, у разі не забезпечення позовних вимог без долучення відповідних доказів та обґрунтувань не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 183/5864/17.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, заявник не надав належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду. Дані обставини свідчать про те, що позивачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, заявником не надано доказів на підтвердження своїх вимог, на підставі яких, суд мав би змогу пересвідчитися, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 149-153 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви адвоката Ганусяка Олега Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І. Є. Зима