Справа № 538/1679/24
Провадження № 2/538/74/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Цімботи Л.Г., з участю секретаря судового засідання Криворучко В.І., розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Департаменту культури і туризму Полтавської обласної військової адміністрації, Полтавської обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа Комунальне підприємство "Центр охорони та досліджень пам`яток археології" Полтавської обласної ради, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою та пам`яткою археології,

в с т а н о в и в:

В провадженні Лохвицького районного суду Полтавської області перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою судді від 04.09.2024 р. провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 07.04.2025 р. підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 05.05.2025 року.

В судовому засіданні 05.05.2025 р. представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Ступник С.В. просив залишити позов прокурора без руху, хоча провадження вже і відкрите, посилаючись на те, що були внесені зміни до ст.ст. 388, 390 ЦК України, щодо добросовісного набувача, а саме в частині обов`язковості внесення коштів на депозитний рахунок, та посилався, що ці норми мають зворотню силу.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Телятник Г.А. підтримала таке клопотання.

Представник третьої особи Кожевніков С.О. заперечував проти задоволення такого клопотання представника відповідача посилаючись на те, що внесенні зміни не стосуються земель історико-культурного призначення.

Прокурор також заперечувала проти задоволення такого клопотання представника відповідача ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши учасників процесу. дійшов такого висновку.

Законом № 4292-IX від 12.03.2025 статтю 390 ЦК України доповнено частиною п`ятою згідно із якою "Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. ....

Крім цього цим же Законом було викладено і статтю 388 ЦК України в новій редакції, зокрема, ч. 3 визначено, що " 3. Держава, територіальна громада, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, також не може витребувати майно від добросовісного набувача на свою користь, якщо:

1) з моменту реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності першого набувача на нерухоме майно, передане такому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність, незалежно від виду такого майна, минуло більше десяти років;

2) з дати передачі першому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність нерухомого майна, щодо якого на момент такої передачі законодавством не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності, минуло більше десяти років....

Дія положень цієї частини не поширюється на випадки, якщо майно на момент вибуття з володіння держави або територіальної громади належало:

а) до об`єктів критичної інфраструктури;

б) до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави;

в) до об`єктів та земель оборони;

г) до об`єктів або територій природно-заповідного фонду, за умови наявності підтвердних документів про статус таких об`єктів (територій) на момент вибуття з володіння;

ґ) до гідротехнічних споруд, за умови наявності підтвердних документів про статус таких об`єктів на момент вибуття з володіння;

д) до пам`яток культурної спадщини, які не підлягали приватизації.

Вищевказаним Законом також були внесені зміни і до ст. 177 ЦПК України, частина 4 якої на даний час визначає, що "До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви."

Проте, згідно з частинами 3, 4 статті 3 ЦПК України "Законодавство про цивільне судочинство" провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі".

За таких обставин, суд не вбачає підстав для вчинення такої процесуальної дії, як залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України, оскільки на час звернення до суду з позовом не вимагалось надання документів на підтвердження внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів.

А відтак в задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Ступника С.В. слід відмовити.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 3, 177, 187, 258-259 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Ступника Сергія Васильовича про залишення позовної заяви без руху відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лохвицького

районного суду Людмила ЦІМБОТА