Справа №464/1554/25
пр.№ 2/464/1167/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Жили В.С.,

за участі секретаря судового засідання Харук У.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги,

встановив:

Позивач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (далі ЛМКП «Львівтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги за період з 01.12.2021 по 31.01.2025 на загальну суму 16 644,72 грн.

Враховуючи малозначність справи, ухвалою судді від 11.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25.04.2025 представник ЛМКП «Львівтеплоенерго» Бокало Т.А. подала до суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, покликаючись на погашення відповідачем заборгованості. Одночасно представник ЛМКП «Львівтеплоенерго» просила повернути позивачу сплачений судовий збір при поданні позовної заяви.

У судове засідання 25.04.2025 учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. При цьому, 25.04.2025 представник ЛМКП «Львівтеплоенерго» Бокало Т.А. подала заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України при застосуванні норм права суд враховує позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20, про те, що закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Так як позивач, розпоряджаючись своїм правами на предмет спору на власний розсуд, реалізуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, подав відповідну заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, відтак з огляду на наведені вище положення ЦПК України така підлягає задоволенню.

Означена заява позивача не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, перешкод для задоволення такої не встановлено. Законом не ставиться у залежність вирішення цього питання через волевиявлення інших учасників справи.

Враховуючи, що сторонами самостійно врегульовано спір, як зазначає позивач, заборгованість відповідача перед позивачем погашена, суд дійшов висновку про відсутність предмета спору у цій справі, у зв`язку з чим провадження у справі необхідно закрити.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Як передбачено ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Виходячи із положень п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З урахуванням того, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. згідно з платіжною інструкцією від 24.01.2025 № 1 504, що підтверджується відповідною випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, а тому такий судовий збір підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статями 13, 247, 255, 256, 259, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

постановив:

Заяву задовольнити.

Провадження у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги закрити.

Повернути Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго»(код за ) судовий збір у розмірі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень, сплачений згідно із платіжною інструкцією від 24.01.2025 № 1 504.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя Володимир ЖИЛА