Справа № 296/3406/25
У Х В А Л А

Іменем України

01 травня 2025 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Шкиря В.М., розглянувши позовну заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - Марії Ткаченко до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И В :

31.03.2025 директор «Коллект Центр» - Марія Ткаченко, через систему "Електронний суд" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 31.03.2025, справа передана на розгляд судді Шкирі В.М.

Ухвалою від 14.04.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Представник позивача мав надати докази направлення позовної заяви з додатками відповідачу за адресою:м.Житомир, вул.Велика Бердичівська,67 кв.4

Ухвалу від 14.04.2025 доставлено до електронних кабінетів позивача та його представника - 14.04.2025 про що свідчить довідка відповідального працівника суду.

Отже, 19.04.2025 спливав п`ятиденний строк для усунення недоліків. Проте, 19.04.2025 був вихідним днем, з огляду на що останнім днем на усунення недоліків був перший робочий день, тобто 21.04.2025.

Заява про усунення недоліків надіслана суду 22.04.2025, тобто поза межами строку, що був наданий суддею в ухвалі від 14.04.2025 (передана судді 23.04.2025).

Однак заява містить клопотання про поновлення строку, оскільки з технічних причин представник позивача не зміг повідомити суд про усунення недоліків . До заяви долучено опис вкаладення про направлення позовної заяви з додатками відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 - 17.04.2025.

До 30 квітня 2025 року включно суддя перебувала у щорічній, черговій відпустці тому заява розглядається 01.05.2025

Розглянувши заяву про поновлення строку приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Згідно ухвали від 14.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Представник позивача мав надати докази направлення позовної заяви з додатками відповідачу за адресою:м.Житомир, вул.Велика Бердичівська,67 кв.4

Ухвалу від 14.04.2025 доставлено до електронних кабінетів позивача та його представника - 14.04.2025 про що свідчить довідка відповідального працівника суду.

Отже, 19.04.2025 спливав п`ятиденний строк для усунення недоліків. Проте, 19.04.2025 був вихідним днем, з огляду на що останнім днем на усунення недоліків був перший робочий день, тобто 21.04.2025.

Заява про усунення недоліків надіслана суду 22.04.2025, тобто поза межами строку, що був наданий суддею в ухвалі від 14.04.2025.

Представник позивача недоліки позовної заяви усунув 17.04.2025 про що свідчить опис вкладення у цінний лист.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», від 01 березня 2002 року, заява №48778/99, § 25).

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці та бути ефективним» (рішення ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року, заява №23805/94). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року, заява №23805/94, та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року, №2672/03 і 69829/01).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права на звернення до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваниллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява №28090/95).

Формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами певних визначених законом процедур, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», заява № 28090/95; від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», заява № 38366/97; від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України», заява № 24003/07).

Застосування судом правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, повинно відбуватися із урахуванням обставин конкретної справи та із забезпеченням ефективного захисту прав, свобод та законних інтересів. Формальний підхід суду до здійснення своїх повноважень може призвести до порушення права особи на справедливий судовий розгляд.

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, потрібно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист (постанова Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №520/11358/15-ц (провадження 61-1397св19)).

За таких обставнин вважаю за необхідне клопотання представника позивача задовільнити та поновити строк на подачу заяви про усунення недоліків, оскільки фактично представник позивача усунув недоліки ще 17.04.2024 про що свідчить опис вкладення до цінного листа, проте зміг повідомити про це суд лише 22.04.2025.

Вважати, що представником позивача усунуто недоліки, що вказані в ухвалі судді від 14.04.2025.

Разом з цим, під час опрацювання питання щодо можливості відкриття провадження у цій конкретній справі мною встановлено, що в позовній заяві ставиться питання про стягнення заборгованості з відповідача за 2 договорами, а саме: № 100145188 від 09.10.2021 та № 4380617 від 27.09.2021

Проте, згідно ч.1 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, зі змісту позовної заяви вбачається, що представником позивача об`єднано у одному позові вимоги до відповідача про стягнення заборгованості, що виникла на підставі не пов`язаних між собою правочинів, укладених відповідачем з ТОВ «МІЛОАН» .Заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення, оскільки вимоги про стягнення заборгованості по кожному правочину зумовлені різними фактичними обставинами, мають не пов`язані між собою обсяг та предмети доказування, кожна із заявлених вимог є основною та не має похідного характеру, що свідчить про штучність об`єднання таких вимог в одному позові.

Відповідно до п. 2 ч.4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог.

Оскільки у поданій позовній заяві об`єднано позовні вимоги, кожна з яких є самостійною, не пов`язані між собою ані підставою виникнення, ані поданими доказами, заявлені позовні вимоги не є похідними одна від одної, що свідчить про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, слід дійти висновку, що позовна заява підлягає поверненню .

Керуючись статтями 127, 185, 188, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити представнику позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - Марії Ткаченко строк на усунення недоліків позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Вважати, що представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - Марією Ткаченко своєчасно усунуто недоліки позовної заяви, що вказані в ухвалі судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14.04.2025.

Позовну заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - Марії Ткаченко до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - повернути .

Роз`яснити, представнику позивача, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу складено та підписано 01.05.2025

Суддя В. М. Шкиря