Справа № 507/718/25
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" травня 2025 р. Любашівський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді - Дармакуки Т.П.
при секретарі судового засідання Копищик М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту утримання та самостійного виховання неповнолітньої дитини,-
Заявник ОСОБА_1 через представника адвоката Жмурко С.Л. звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із змісту заяви вбачається, що він як особа, яка самостійно виховує та утримує дитину до 18 років має право на відстрочку від призову під час мобілізації.
Ухвалою від 08 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено справу до розгляду (а.с.14).
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Тв.о. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 надав до суду клопотання, в якому зазначив, що категорично заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки вбачається спір про право, адже встановлення факту потрібне ОСОБА_1 для подальшого вирішення спору про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, тобто вимоги ОСОБА_1 пов`язані із наступним вирішенням спору про право .
Представник ОСОБА_1 адвокат Жмурко С.Л. надала заяву в якій не заперечувала щодо залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із наявністю спору.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, клопотань не надходило, про дату, час та місце судового засідання вона повідомлена належним чином, за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ст.128 ЦПК України. Відповідно до поштової довідки відповідач відсутня за зареєстрованим місцем проживання. Також ОСОБА_2 повідомлена про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає справи про встановлення фактів, зазначених у ч. 1 ст. 315 ЦПК України.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Отже, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.
ОСОБА_1 просив встановити факт, що він самостійно виховує, утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без будь-якої сторонньої допомоги та участі матері ОСОБА_2 . Із змісту заяви вбачається, що встановлення зазначеного факту має юридичне значення для заявника, оскільки від його встановлення залежить виникнення права на отримання відстрочки від призову під час мобілізації, тому очевидним є наявність спору про право.
Оскільки на переконання суду, у справі вбачається спір про право, тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту утримання та самостійного виховання неповнолітньої дитини не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, відповідно, такий спір належить вирішувати у порядку позовного провадження.
Отже, заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, роз`яснивши , що він вправі звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження.
Керуючись ст.ст. 260, 261, 293, 294, 315, 354 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту утримання та самостійного виховання неповнолітньої дитини - залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що він враві подати позов на загальних підставах.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Дармакука Т.П.