Справа № 357/3224/25
Провадження № 2-о/357/166/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізовій А. Р., ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Біла Церква в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України у Київській області, посилаючись на те, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Малополовецьке, Фастівського району Київської області. З 01.09.1982 р. по 15.07.1984 р. заявник навчалася в Білоцерківському ТУ-3. Під час навчання в техучилищі 12.05.1984р. вона уклала шлюб з ОСОБА_3 та змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». 27.01.1993 р. цей шлюб було розірвано. 14.11.2001 р. вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , після цього змінила прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_7 ». Тому на даний час її прізвище згідно паспорта ОСОБА_7 . 23.07.1984 р. вона була прийнята на роботу швачкою-мотористкою 3-го розряду цеху №3 Білоцерківського виробничого швейно-галантерейного об`єднання. У зв`язку з цим працевлаштуванням на її ім`я була видана трудова книжка серії НОМЕР_1 , дата заповнення 23 липня 1984р. Трудова книжка виписана на прізвище « ОСОБА_5 ». Це єдина трудова книжка, яку заявниця має за все своє життя. Однак, при оформленні її трудової книжки на першій сторінці були допущені такі неточності, а саме: в графі «дата народження» невірно зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Насправді її дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Протягом трудової діяльності заявниця свою трудову книжку надавала до різних підприємств, де вносились відповідні записи про її роботу. Але на цю помилку ніхто не звертав увагу. Останній запис в її трудовій книжці про звільнення внесено 20.12.1999р. З того часу заявниця ніде не працювала, певний період ще займалась приватним підприємництвом. В 2024 р. вона досягла віку, який дає їй право на оформлення пенсії. Коли вона звернулась в м. Біла Церква до УПФУ у Київській області для консультації і надала всі документи, які необхідні для оформлення пенсії, з`ясувалось, що представлений нею оригінал трудової книжки містить суттєвий недолік, а саме - невірно вказана дата її народження. Тому їй в Управлінні ПФУ пояснили, що вона має звернутись до суду і довести, що трудова книжка належить саме їй. Підприємство, яке видало заявниці трудову книжку з помилкою на титульному аркуші, припинило існувати, згідно архівної довідки трудового архіву від 18.02.2025р. № 245/06-04 АТВТ «Білоцерківська швейна фабрика» в 2012р.визнано банкрутом. Відомості про інші дані про її трудову діяльність, які зазначені в трудовій книжці, також підтверджуються архівними довідками трудового архіву. Із-за допущеної вище помилки в написанні дати народження в трудовій книжці заявниці, вона не можу оформити собі пенсію, тому змушена звернутись до суду з даною заявою. Враховуючи викладене просила суд, встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 23 липня 1984 р., виданої відділом кадрів Білоцерківського виробничого швейно-галантерейного об`єднання на ім`я ОСОБА_8 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2025 року головуючим суддею визначено суддю Кошель Б.І. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою суду від 17 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 30 квітня 2025 року.

Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заяву підтримує т просить її задовольнити.

Заінтересована особа свого представника до суду не направила, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, жодних клопотань чи заперечень до суду не надходило.

Суд відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , 04.06.2002, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Малополовецьке, Фастівського району, Київської області.

З наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Малополовецьке, Фастівського району, Київської області.

12 травня 1984 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прізвище дружини після укладання шлюбу « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 .

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 27.01.1993 р. було розірвано.

Також встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 14.11.2001 р. зареєстрували шлюб, прізвище дружини після одруження « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_6 .

Судом встановлено, що 23.07.1984 року було видано трудову книжку серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заявник також надано копію атестату № НОМЕР_7 , з якого вбачається, що ОСОБА_9 01.09.1982 р. вступила до технічного училище №3 м. Біла Церква Київської області і 15.07.1984 р. закінчила повний курс технічного училища за професією кравець верхнього жіночого одягу.

Відповідний запис на підставі вказаного атестату наявний в трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_8 на аркуші №3.

Відповідно до архівної довідки, виданої Трудовим архівом Білоцерківської міської ради Київської області від 18.02.2025 р. за №244/06-04, у документах архівного фонду «Акціонерне товариство відкритого типу «Білоцерківська швейна фабрика» у особових картках звільнених працівників (Форма П-2) за 1988 рік значиться, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 23 липня 1984 року прийнята на роботу швачкою-мотористкою 3-го розряду цеху № 3 Білоцерківського виробничого швейно-галантерейного об`єднання (наказ № 53 к від 23.07.1984 р.); 01 лютого 1988 року присвоєно 2-ий розряд швачки цеху № 3 (наказ № 37 від 20.01.1988 р.).

Відповідні записи містяться в трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_8 на аркуші №3.

Відповідно до архівної довідки трудового архіву від 18.02.2025р. за № 245/06-04 АТВТ «Білоцерківська швейна фабрика» в 2012 р. визнано банкрутом.

Також встановлено, що у документах архівного фонду «Акціонерне товариство відкритого типу «Взуттєва виробничо-торгівельна фірма «Бівзут» у особових картках звільнених працівників (Форма П-2) за 1999 рік значиться, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 28 червня 1993 року прийнята на роботу складальником взуття цеху № 4 Білоцерківського виробничого взуттєвого об`єднання (наказ № 54 к від 29.06.1993 р.); 01 жовтня 1994 року переведена складальником верху взуття цеху № 7 (наказ № 78 к від 03.10.1994 р.); 21 червня 1999 року переведена комірником цеху № 2 (наказ № 31- к від 29.06.1999 Р-); 20 грудня 1999 року звільнена з роботи, ст. 38 КЗпП України (наказ 56-к від 20.12.1999 р.).

Відповідні записи містяться в трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_8 на аркушах №3, 4, 5.

Заявник зазначає, що в зв`язку із допущеною помилкою в трудовій книжці, вона не має можливості оформити та отримувати пенсію.

З матеріалів справи вбачається, що в паспорті та інших правовстановлюючих документах дата народження заявника, значиться, як « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Тобто, помилка допущена при оформленні трудової книжки серії НОМЕР_1 та лише в написанні дати народження, всі інші дані особи відповідають дійсним даним ОСОБА_1 .

Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище,ім`я,по батькові, місце і час народженняякої, що зазначенів документі, не збігаютьсяз ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженняцієї особи,зазначеним усвідоцтв іпро народження або паспорті.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.

Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Встановлення факту належності заявнику трудової книжки с серії НОМЕР_1 необхідно їй для оформлення пенсії та іншим способом, окрім судового, вона захистити свої права не може.

На підставі викладеного вище, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування своїх вимог, були підтверджені сукупністю наданих доказів.

Керуючись ст. ст. 293,315, 258-265,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 23 липня 1984 року, виданої відділом кадрів Білоцерківського виробничого швейно-галантерейного об`єднання на ім`я ОСОБА_8 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_8 .

Заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України у Київській області; адреса: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська обл., 08500, .

Суддя Б. І. Кошель