Провадження № 2/643/1081/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025

29 квітня 2025 року м. Харків

Салтівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Мовчан К.О.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мошко Майї Михайлівни, до Харківської міської ради, про визначення додаткового строку для подачі зави про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішення суду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_1 . Після смерті матері відкрилась спадщина на належне неї майно, яка складається з квартири АДРЕСА_1 . На день смерті матір позивачки була зареєстрована у належній неї на праві власності квартири, але фактично після початку бойових дій, вимушена евакуюватись з м. Харкова до дочки ОСОБА_1 , до м. Братислава Нове Місто, Словаччина, де і померла. У травні 2022 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Сенюк А.В. з приводу надання роз`яснення щодо відкриття спадкової справи та оформлення права на спадкове майно та нотаріусом було роз`яснено, що з початку повномасштабного вторгнення законодавцем запроваджено правило зупинення спадщини або вимови від її прийняття згідно п.3 Постанив КМУ від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції Постанови КМУ №209 від 06.03.2022, чинній на час звернення позивачки на період воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або вимови від прийняття зупиняється. Отже, на вказане позивачка мала намір оформлювати спадщину після закінчення воєнного стану. Оскільки воєнний стан та обстріли м. Харкова тривають і дотепер, позивачка вважала, що перебіг строку для прийняття спадщини після смерті її матері, відповідно, теж не розпочався. Лише навесні 2024 від знайомих випадково дізналася, що після її звернення до нотаріуса у подальшому порядок та строки прийняття спадщини кілька разів змінювались. 13.06.2024 ОСОБА_1 подала заву до приватного нотаріуса ХМНО Саутенко Н.В. та заведено спадкову справу №16/2024. 26.09.2024 приватним нотаріусом ХМНО Яновою О.Є. в порядку заміщення приватного нотаріуса Саутенко Н.В. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Таким чином, введення воєнного стану на території України, постійний обстріл м. Харкова у період з 24.02.2022 і по день звернення позивачки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також ті обставини, що остання є громадянкою Королівства Нідерландів, тобто між місцем її постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна велика відстань, позивачка своєчасно звернулась до нотаріуса за наданням роз`яснень з приводу прийняття спадщини, проте згідно діючого на той час законодавства, роз`яснень нотаріуса перебіг строку для прийняття спадщини на час її відкриття та звернення був зупинений на період воєнного часу, знаходячись за межами України, позивачка не володіла інформацією про зміну у законодавстві щодо строків прийняття спадщини, що є об`єктивними перешкодами, які істотно перешкоджали ОСОБА_1 вчинити дії щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою.

Відповідач в особі представника скористувався правом надання відзиву на позовну заяву.

Відзив мотивований тим, що предметом доказування у даній справі є встановлення наявності або відсутності поважних причин пропущеного позивачем строку на подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Так, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Братислава, про що в книзі записів актів громадянського стану зроблений відповідний запис і підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.04.2022. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії приватним нотаріусом ХМНО Харківській області Яновою О.Є. від 26.09.2024, відмовлено громадянці Королівства Нідерландів ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка проживала в АДРЕСА_2 на належну неї квартиру за вищевказаною адресою. У зв`язку з тим, що на момент звернення ОСОБА_1 стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину з законом, а саме, 13.06.2024, строк, встановлений ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , вичерпаний. Крім того, відповідач посилається і на те, що в матеріалах справи відсутні докази, що позивачка намагалася скористатися неданим неї правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії, які у неї були перешкоди у поданні такої заяви, вищенаведене свідчить про недоведеність поважності причин пропуску позивачем строку для подання зави про прийняття спадщини. Безпідставними є доводи позивачки про те, що її перебування за межами України є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки навіть у період дії воєнного стану в Україні, перебуваючи у безпечному місці, позивачка мала змогу звернутися до консульської установи України в країні її перебування.

Від представника позивача надійшла заява про проведення судового розгляду без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи своєчасно та належним чином. У відзиві зазначив, що просить розглянути справу за відсутності представника Харківської міської ради.

Суд, вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із такого.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 є громадянкою Королівства Нідерландів.

ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла у м. Братислава, Словаччина.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про народження, Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова, свідоцтва про смерть, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, паспорту громадянки Королівства Нідерландів, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.12-17,82,90-93, 106,107).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо, по-перше, у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; по-друге, ці обставини можливо визнати поважними.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцеве дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Відтак, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Так, позивачка обґрунтовуючи поважні причини пропуску строку посилається на те, що у встановлений шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори, оскільки через введення воєнного стану на території України, постійні обстріли м. Харкова у період з 24.02.2022 і по теперішній час, а також ті обставини, що остання є громадянкою Королівства Нідерландів, тобто між місцем її постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна велика відстань, позивачка своєчасно звернулась до нотаріуса за наданням роз`яснень з приводу прийняття спадщини, проте згідно діючого на той час законодавства, роз`яснень нотаріуса перебіг строку для прийняття спадщини на час її відкриття та звернення був зупинений на період воєнного часу, знаходячись за межами України, позивачка не володіла інформацією про зміну у законодавстві України щодо строків прийняття спадщини, що є об`єктивними перешкодами, які істотно перешкоджали ОСОБА_1 вчинити дії щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою, а тому такі обставині об`єктивно перешкоджали позивачці звернутися у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини.

Позивачка 13.06.2024 звернулася до приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Саутенко Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2

26.09.2024 приватним нотаріусом ХМНО Яновою О.Є., в порядку заміщення приватного нотаріуса Саутенко Н.В., винесено постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск строку, встановленого ст.1270 ЦК України.

Підставами відмови стало і те, що на час відкриття спадщини позивачка зі спадкодавцем не проживала постійно на час відкриття спадщини та не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до внутрішнього переконання.

Позивачкою на підтвердження поважних причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім доказів факту смерті останньої в м. Братислава, Словаччина, громадянства ОСОБА_1 Королівства Нідерландів з місцем проживання у цієї країни, жодних допустимих та належних доказів не надано.

Відповідно до статті 89 ЦАК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (Постанова Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19).

Далі, у правовому висновку, викладеному у Постанові від 28.03.2022 у справі №750/2158/21 Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: - тривала хвороба спадкоємців; - велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; - складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженими, в тому числі закордонними; - перебування спадкоємці на строковій службі у складу Збройних Сил України; - необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд вирішуючи спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач за відсутності будь-яких поважних причин не вчиняла дій з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Факт перебування позивача в Республіці Польща сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини (Постанова Верховного Суду від 17квітня 2019року у справі №169/9998/17).

Таким чином, аналізуючи викладені позивачкою обставини, оцінюючи надані нею перелічені текстом вище, суд не вбачає, що ОСОБА_1 намагалася скористатися правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нетральної дії, та у подальшому на підставі постанови КМУ від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», якою перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від їх прийняття зупинявся на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці, а звернулася із заявою до нотаріуса лише 13.06.2024. Доказів про наявність перешкоди у поданні такої заяви, які б свідчили про поважність причин пропуску строку для подання зави про прийняття спадщини, не надано. Посилання позивачки на перебування за межами України, наявність громадянства іншої країни, період воєнного стану в Україні, як на поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, є безпідставними, оскільки перебуваючи на безпечної території європейських держав, позивачка мала об`єктивну змогу звернутися до консульської установи України в країні її перебування. Необізнаність у змінах в законодавстві України не є поважною причиною пропуску строку для подання вказаної заяви.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 589/1863/13-ц;, а саме, що факт проживання позивача за межами України сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереробних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивача поза межами України не позбавляло його можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою. Крім того, вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством,- на дипломатичні представництва України. На консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину. Доказів неможливості з`явитися до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном позивач не надав.

Також Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, згідно з якою саме лише перебування за межами країни не є поважною причиною пропуску строку для подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини, яка унеможливила чи в інший спосіб перешкодила йому вчасно здійснити таку дію (постанови від 07.12.2023 р., справа № 548/2415/21, провадження № 61-6134св23; від 26.06.2024 р., справа № 155/1316/21, провадження № 61-18141св23).

Додатково Верховний Суд роз`яснив, що в екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини (постанова від 13.04.2023 р., справа № 607/13549/21, провадження № 61-562св23).

Таким чином спадкоємець має широкі правові можливості щодо здійснення права на спадкування як шляхом особистого звернення до нотаріуса, уповноваженої на це посадової особи органу місцевого самоврядування або до дипломатичної, консульської установи України, так і шляхом направлення заяви про прийняття спадщини поштою, в тому числі електронного повідомлення, що судом і враховується при вирішенні даного спору.

Крім того, у Постанові Великої палати Верховного суду від 26 червня 2024 року (справа №686/5757/23; провадження №14-50цс24) визначено, що з конкретных фактичных обставив кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців -в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.

Верховний Суд наголошує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Отже, виходячи із вищевикладеного, з обставин конкретної справи, враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що позивачкою не доведено поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позову і визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 76-89, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мошко Майї Михайлівни, до Харківської міської ради, про визначення додаткового строку для подачі зави про прийняття спадщини.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса зазначена у позові: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Харківська міська рада, адреса місцезнаходження: 61003, м. Харків, м. Конституції,7, ().

Повний текст рішення складений 08.05.2025

Суддя О.О. Сугачова