Справа № 545/5550/24
Провадження № 2/545/451/25
"23" квітня 2025 р. м. Полтава
Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді Зуб Т.О.,
за участі секретаря Пінчук З.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Титаренко Юлія Дмитрівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову- Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,-
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Титаренко Ю.Д.,звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що 30.07.2024 року ОСОБА_3 , яка діяла за довіреністю ОСОБА_1 , отримано Постанову Полтавської районної державної нотаріальної контори від 30.07.2024 №508/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої матері, ОСОБА_4 , та на її спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка- ОСОБА_5 (батька ОСОБА_1 ). Відповідно до статті 1270 ЦК України, після смерті останнього ОСОБА_1 звернувся у Полтавську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини на підставі заповіту, посвідченого 23.04.1997 року Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області та зареєстрованим у реєстрі за № 84. Відповідно до статті 1241 ЦК України, після смерті ОСОБА_5 , у Полтавську районну державну нотаріальну контору 08.12.2017 року звернулася дружина померлого, ОСОБА_4 , із заявою про прийняття спадщини на підставі Закону. Відкрито спадкову справу № 594/2017, яку зареєстровано в реєстрі за № 1-286.
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 до складу спадщини входили:
-1/2 частка житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: по АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 1233 ЦК України, ОСОБА_1 отримано:
ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_5 не видавалося.ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 .
За заявою ОСОБА_1 04.09.2019 року відкрито спадкову справу на майно його матері- ОСОБА_4 . 06.11.2019 року надійшла заява від ОСОБА_2 про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 .
Відповідно до Постанови Полтавської районної державної нотаріальної контори від 30.07.2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.07.2024 року, згідно з даними Спадкового реєстру, заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався.
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України до складу спадщини входили:
-1/2 частка житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: АДРЕСА_1 ;
Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Полтавською районною державною нотаріальною конторою від 13.07.2022 № 306/02-31, спадкоємцями померлої ОСОБА_4 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інших заяв про прийняття спадщини чи відмову до нотаріальної контори не надходило. Цією Постановою відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.
Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 відновив правовстановлюючі документи на все перераховане вище майно, яке належало ОСОБА_4 та надав у нотаріальну контору.
Оскільки, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, відповідно до ч. 1. ст. 1241 ЦК України, ст. 75 Сімейного Кодексу України, ч. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум», абз. 17 ч.1 ст. 1, ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має право на обов`язкову частку у спадковому майні.
З урахуванням права на обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_1 право власності за позивачем в порядку спадкування за заповітом та за законом підлягає визнанню наступним чином:
-17/24 частки житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: по АДРЕСА_1 ;
-1/12 частка приватизованої земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 532408770:00:042:0030, площею 0,27 га.
Окрім того, право власності за відповідачем ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом підлягає визнанню наступним чином:
-7/24 житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: по АДРЕСА_1 ;
Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 04.03.2025 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача- адвокат Комаренко О.В. надала заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 причининеяки не повідомив.
Представник третьої особи- Полтавської районної державної нотаріальної контори надала заяву про розглядсправи у їївідсутність на підставі наяаних доказів.
У зв`язку з повторною невкою відповідача в судове засідання, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України, передбачено що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Місцем відкриття спадщини відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно до частини 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).
Виходячи з положень ч.ч. 1-2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах- уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Згідно частини 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах- до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Пленумом Верховного Суду України у п. 23 постанови від 30травня 2008 року №7«Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
На підставі вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача та відповідачпа- ОСОБА_4 (а.с. 96).
Відповідно до Постанови Полтавської районної державної нотаріальної контори від 30.07.2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з даними Спадкового реєстру, заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався.
Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 відновив правовстановлюючі документи на все перераховане вище майно, яке належало ОСОБА_4 та надав у нотаріальну контору.
Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.07.2024 № 508/02-31, відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 102-103).
30 липня 2024 року ОСОБА_3 , яка діяла за довіреністю ОСОБА_1 , отримано Постанову Полтавської районної державної нотаріальної контори від 30.07.2024 № 508/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої матері, ОСОБА_4 та на її спадкове майно після смерті її чоловіка- ОСОБА_5 (а.с. 104-105, 106).
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону №1952-IV права на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, таким як Інструкція Держплану УРСР і Міністерства юстиції УРСР від 29 липня 1959 року «Про порядок реєстрації домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP» (втратила чинність на підставі наступної Інструкції).
Проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Наразі питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до п. 42 якої для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 p., подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.
Отже, для визнання права власності в порядку спадкування слід встановити, що будинок (домоволодіння) не є самочинним будівництвом та може спадкуватись як об`єкт права власності на нерухоме майно.
За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення.
За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).
В даному випадку спадщина належить ОСОБА_1 з часу її відкриття. Як спадкоємець, позивач має право на набуття майна у власність в порядку спадкування, зобов`язаний утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у нотаріальному порядку.
Відповідно до частини 1 статті 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Оскільки, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю (а.с. 97), відповідно до ч. 1. ст. 1241 ЦК України, ст. 75 Сімейного Кодексу України, ч. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум», абз. 17 ч.1 ст. 1, ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має право на обов`язкову частку у спадковому майні.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також те, що ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження об`єктом нерухомого майна та оформити спадщину, зареєструвати право власності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за останнім права власності на спадкове майно.
Керуючись ст. 12, 81, 89, 133, 140, 141, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Титаренко Юлія Дмитрівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову- Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та за законом, а саме на:
-17/24 частки житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: по АДРЕСА_1 ;
-1/12 частки приватизованої земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 532408770:00:042:0030, площею 0,27 га.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, а саме на:
-7/24 частки житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: по АДРЕСА_1 ;
-1/12 частки приватизованої земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 532408770:00:042:0030, площею 0,27 га.
Заочне рішення може бути переглянуте Полтавським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 30.04.2025 року.

Суддя: Т. О. Зуб