Провадження № 2/734/509/25 Справа № 734/912/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 травня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді: Бузунко О.А.,

при секретарі судових засідань Шапки О. О.,

за участі представника позивача адвоката Каращук Ю. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди та стягнення недоплаченого страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди та стягнення недоплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 05 травня 2025 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди та стягнення недоплаченого страхового відшкодування закрито в частині вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 5 647,50 грн.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь завдану майнову шкоду (збитки) у розмірі 24 863,00 грн, моральну шкоду у розмірі 5 000 грн, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 12 600 та судовий збір.

Позов мотивований тим, що 26 червня 2024 року о 12 год. 50 хв. у с. Новосілки Фастівського району Київської області по вул. Олександрівська, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Рено меган, д.н.з. НОМЕР_1 , під час виїзду з прилеглої території на проїзну частину вул. Олександрівська не надав дорогу мотоциклу Хонда, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням Позивача, що рухався по вказаній проїзній частині, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської від 29.07.2024 по справі № 369/12072/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу Рено меган, д.н.з. НОМЕР_1 , була забезпечена в ПрАТ СК «ПЗУ УКРАЇНА» (далі також - страховик, ПрАТ «СК ПЗУ УКРАЇНА») за договором (полісом) обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 217492273.

Оскільки страховиком не в повній мірі відшкодована заподіяна матеріальна шкода (з урахуванням зносу) і не відшкодована моральна шкода (відсутні визначені законом підстави для її виплати страховиком), позивач просив стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду та частину невідшкодованої матеріальної шкоди, а також витрати на правову допомогу.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Каращук Ю.І. просив позов задовольнити.

ОСОБА_2 в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, кореспонденція поверталася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що правовідносин, які виникли між сторонами, регулюються:

ст. 22 ЦК України, відповідно до якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі;

ст. 1166 ЦК України, відповідно до змісту якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала;

ст. 1187 ЦК України, відповідно до вимог якої шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку;

ст. 1194 ЦК України, згідно з якою особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Судом встановлено, що 26 червня 2024 року о 12 год. 50 хв. у с. Новосілки Фастівського району Київської області, по вул. Олександрівська, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Рено меган, д.н.з. НОМЕР_1 , під час виїзду з прилеглої території на проїзну частину вул. Олександрівська не надав дорогу мотоциклу Хонда, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача, що рухався по вказаній проїзній частині, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» за полісом № 217492273.

В постанові від 29.07.2024 року по справі № 369/12072/24 зазначено: « ОСОБА_1 подав документи на підтвердження пошкодженого майна (фото та чеки про придбання, відповідно до яких вартість мотошолома становить 8398 грн, моторукавичок 2565 грн, штанів 6590 грн, футболки 1045 грн, ноутбука 13298 грн. рюкзаку 5160 грн, шкіряної поясної сумки 8040 грн, лазерного дальноміра PLR 30 3 603 K16 000 3500 грн, мотопедів Babylon Extreme Colection 42 p. 1880 грн).»

Фізичний знос речей позивача визначено страховиком у розмірі 50%. Загальну вартість пошкодженого майна позивача страховик визначив у розмірі 38 431,00 грн (з яких ноутбук 2 003,00 грн). Вартість всього майна з вирахуванням 50% фізичного зносу становить 19 215,50 грн (з яких вартість ноутбука з урахуванням зносу 2 003,00 грн*50% = 1 001,5 грн).

Згідно Листа ПрАТ «СК ПЗУ УКРАЇНА» від 10.10.2024 року № 1782-31, 16.09.2024 року на підставі наданих документів Позивачу було виплачено 6 159,43 грн. відшкодування витрат по лікуванню та 10.10.2024 року було виплачено відшкодування за пошкоджене майно в розмірі 16 012,92 грн з вирахуванням ПДВ.

Оскільки суму страхового відшкодування зменшено на 50% вартості майна через його фізичний знос, то відшкодовувати знос майна, який становить 19 215,50 грн повинен саме ОСОБА_2 як винуватець ДТП (в цю суму також входить 1 001,5 грн відшкодування вартості ноутбука). Крім того, оскільки відшкодування за ноутбук насправді повинно становити 13 298,00 грн, а не 2 003,00 грн, як визначив страховик, то його знос 50 % теж має відшкодувати ОСОБА_2 .. Оскільки 1 001,5 грн з цієї суми включено до загальної вартості, залишок 5 647,5 грн (п?ять тисяч шістсот сорок сім гривень 50 копійок) підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь Позивача. Тож, загальна сума стягнення з ОСОБА_2 складає 24 863,00 грн.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди позивачу, отриманої ним під час дорожньо-транспортної пригоди, яка завдана діями відповідача.

Ураховуючи викладені вище обставини, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 подано до суду належні, допустимі та достатні докази завдання йому шкоди відповідачем ОСОБА_2 , оскільки матеріалами справи підтверджено, що саме відповідач ОСОБА_2 в момент вчинення ДТП перебував за кермом автомобіля Рено Меган, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та порушивши правила дорожнього руху, допустив зіткнення з мотоциклом позивача.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано доказів суду, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу позивача, а тому з огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди відповідач не звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду.

Водночас позивачем надано суду докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив.

Отже, при розгляді цієї справи судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 шкода завдана саме діями ОСОБА_2 , а тому суд вважає, що позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, підлягає задоволенню у сумі 24 863 грн. майнової шкоди.

Враховуючи те, що речі, вартість яких відшкодована страховою компанією та за цим рішенням підлягають відшкодуванню ОСОБА_2 , мають певну матеріальну цінність, вони після відшкодування матеріальної шкоди повинні бути передані ОСОБА_2 та приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, визначення розміру моральної шкоди в грошовому еквіваленті належить до компетенції суду на підставі прямої вказівки ЦК України, а проведення експертизи для визначення розміру такої шкоди не є абсолютно необхідним. Суд в будь-якому випадку повинен самостійно визначити обґрунтований розмір моральної шкоди залежно від критеріїв, наведених в ЦК України, а також з урахуванням будь-яких інших обставин, які мають істотне значення, керуючись при цьому вимогами розумності і справедливості.

Пунктами 3, 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку із порушенням наданих прав, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з п. 5 вказаної вище постанови Пленуму ВСУ, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У позовній заяві позивач обґрунтовує заподіяну моральну шкоду, розмір якої він визначає у 5 000,00 грн (п?ять тисяч гривень). Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких зазнав позивач у зв`язку з фактом потрапляння в ДТП, отриманням ушкоджень здоров`я та необхідністю лікування, пошкодженням свого майна, неможливістю користуватися ним за призначенням, необхідністю пошуку інших засобів, порушенням нормальних життєвих зв?язків, необхідністю вчинення активних дій задля відновлення своїх порушених прав, необхідністю доведення своєї позиції.

На думку суду, позивач поза всяким розумним сумнівом зазнав моральних та душевних страждань у зв`язку пошкодженням майна позивача. Вищевказані прояви душевних страждань є типовими для будь-якої звичайної людини, майно якої було пошкоджено на значну суму та яка має змінити свій нормальний уклад життя для здійснення заходів з приводу відновлення пошкодженого майна та здоров`я. Наявність у позивача цих душевних страждань є очевидною.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що справедливим та розумним розміром відшкодування моральної шкоди на користь позивача в даному випадку буде сума в розмірі 2 000 грн., що враховує глибину та тривалість душевних страждань позивача і відповідає принципу співмірності.

Отже, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 2 000 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача, суд зазначає наступне.

За приписами ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

За ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги з з адвокатом Каращук Юрієм Ігоровичем № 46-24 від 27 липня 2024 року, додаток № 2 до договору про надання правничої (правової) допомоги, акт прийняття-передачі наданих послуг №2 від 30 квітня 2025 року.

Відповідно інформаційних повідомлень про зарахування коштів №648308777.1 від 08 жовтня 2024 року позивачем адвокату Каращук Ю. І. було сплачено 6 000 грн, №@2PL541985 від 11 вересня 2024 року сплачено 4 000 грн, №616871404.1 від 26 липня 2024 року сплачено 5 000 грн.

Застосовуючи зазначені критерії розумності розміру заявлених до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи характер спірних правовідносин у справі, суд дійшов до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000 грн 00 коп.

Щодо інших судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 1 018,62 грн.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду (збитки) у розмірі 24 863,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1018,62 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», вул. Січових Стрільців, 40, м. Київ.

Повний текст рішення складений 09 травня 2025 року.

Суддя Олена БУЗУНКО