Справа №551/96/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2025 р. селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Вергун Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « ФК «КЕШ ТУ ГОУ » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

24 січня 2025 року ТОВ « ФК» КЕШ ТУ ГОУ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 20079 від 06 лютого 2021 року у загальному розмірі 12 500 грн. 00 коп. та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В обґрунтування поданого позову, позивач послався на те, що 06 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «АВІА ГРУП» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 20079, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 2 000 грн. 00 коп. із строком кредитування 30 днів з стандартною процентною ставкою - 2.5 % у день або 912.5 % річних.

ТОВ « ФК «АВІА ГРУП» зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору, шляхом безготівкового переказу.

Відповідач зобов`язання щодо повернення коштів не виконала, у зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість, станом на 25 червня 2024 року, в розмірі 12 500 грн. 00 коп., з яких: 2 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 10 500 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками.

17 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «АВІА ГРУП» і ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «ФК «АВІА ГРУП», в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 20079 від 06 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 30 січня 2025 року позовну заяву ТОВ « ФК «КЕШ ТУ ГОУ » до ОСОБА_1 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, до відому яких доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 10 год. 00 хв. 06 березня 2025 року а.с. 35 ).

12 березня 2025 року від позивача на адресу суду надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10 500 грн. 00 коп. ( а.с. 37-45 ).

У звязку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, розгляд справи відкладено до 11 год. 00 хв. 25 березня 2025 року ( а.с. 49 ).

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, будь - яких заяв ( клопотань ) суду не подала ( а.с. 48, 50 ). Не скористалася відповідач й правом подати відзив на позов.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості.

При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положення статті 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Судом встановлено, що на підставі договору про надання фінансового кредиту від 06 лютого 2021 року № 20079, додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту від 06 лютого 2021 року № 20079 між ТОВ «ФК «АВІА ГРУП» і ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 20079. Сума кредиту становить 2 000 грн, строк кредиту - 30 днів до 07 березня 2021 року, але в будь якому випадку договір діє до повного виконання сторонами (п.п. 1.2 договору), стандартна процентна ставка 2.5% у день або 912.5 % річних (а.с. 10-12).

ТОВ «ФК «АВІА ГРУП» перерахувало кошти в розмірі 2 000 грн.00 коп. на рахунок позичальника, зазначений у договорі № НОМЕР_1 , що підтверджується інформаційною довідкою від 21 травня 2024 року № 5386/05 (а.с. 23).

Таким чином, ТОВ «ФК «АВІА ГРУП» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а останній отримав грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеним між ними кредитним договором, додатковою угодою № 1, згідно якого сторонами було погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування.

Згідно з договором факторингу від 17 лютого 2022 року № 02-17/02/2022, витягу з реєстру боржників, платіжної інструкції № 3877, № 3669 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «АВІА ГРУП» і боржниками (а.с. 13-21).

Відповідно до виписки з особового рахунку по кредитному договору від 06 лютого 2021 року № 20079, загальна сума заборгованості відповідача станом на 25 червня 2024 року становить 12 500 грн. 00 коп., з яких: 2 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 10 500 грн.00 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 7).

22 травня 2024 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до відповідача з вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с. 22).

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 20079 від 06 лютого 2021 року, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 06 лютого 2021 року № 20079, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. (а.с. 1), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за сплату судового збору у вказаному розмірі.

Що стосується вимоги представника позивача про стягнення 10 500 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку ( а.с. 37 45 ).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч, 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статі 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зазначена правова позиція викладена зокрема в постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц.

Правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Пархомчуком С.В. ( а.с. 27 )на підставі договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року (а.с. 24-25) і додаткової угоди № 1 від 27 грудня 2024 року до договору про надання правової дпопмоги від 29 грудня 2023 року ( а.с. 26 ). Вартість послуг згідно з актом про отримання правової допомоги від 10 лютого 2025 року, рахунку № 10.02.20205-8 від 10 лютого 2025 року ( а.с. 45 ), платіжної інструкції № 3 5152 від 10 лютого 2025 року складає 10 500 грн 00 коп. (а.с. 42 ).

З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 5 000 грн. 00 коп. понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 354ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 20079 від 06 лютого 2021 року в розмірі 12 500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. і витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ»», код , адреса місця знаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82 офіс 7.

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Головуючий суддя: