Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" травня 2025 р. Справа № 596/478/25

Провадження № 2-о/596/52/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі судового засідання Рудніцькій О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Книш Роман Васильович, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Книш Р.В., заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернувся до суду з вказаною заявою та просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 20.02.1991; архівної довідки про заробітну плату №189 від 09.03.2021, яка видана трудовим архівом Гусятинської селищної ради та архівної довідки про заробітну плату №03-05/531 від 18.11.2024, виданої архівним відділом Чортківської районної державної адміністрації. Також, просить повернути йому помилково сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 грн., оскільки він є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_1 20.02.1991 року була видана трудова книжка серії НОМЕР_1 . Проте, при обчисленні страхового стажу йому не враховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки, оскільки на титульній сторінці не читається печатка.

Крім того, в архівній довідці за №189 від 09.03.2021 року записано скорочено його ім`я та по батькові, « ОСОБА_2 »- ім`я, «М.Мих.»- по батькові та в архівній довідці від 18.11.2024 за №03-05/531 допущена помилка у написанні його ім`я записано скорочено, «Волод.» та « ОСОБА_3 » і по батькові, записано скорочено, « ОСОБА_4 » (так у документах), тому, йому не зараховано роки трудового стажу з 1997 року по серпень 1998 року та з серпня 1998 року по липень 2000 року. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів йому необхідно для зарахування трудового стажу для призначення пенсії.

14 квітня 2025 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому представник заінтересованої особи зазначив, що у заяві про встановлення факту не надано доказів, що трудова книжка та архівні довідки, факт належності яких просить встановити заявник, належить саме заявнику. Також зазначив, що архівна довідка не є правовстановлюючим документом. Крім цього зазначив, що із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту необхідне йому для подальшого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на пенсію. Відтак, представник заінтересованої особи просить суд залишити заяву про встановлення факту без розгляду.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Книш Р.В. в судове засідання не з`явилися, однак, представник подав до суду клопотання про розгляд справи у їхній відсутності, просив заяву задовольнити з наведених у ній підстав.

Представники заінтересованих осіб - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, проте, у поданому відзиві просив розгляд справи здійснювати без участі їхнього представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20 лютого 1991 року, вона видана на ім`я « ОСОБА_1 », на титульній сторінці якої належним чином не читається печатка. (а.с.7-8).

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі,організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Як видно із архівної довідки про заробітну плату №189 від 09.03.2021, яка видана комунальною архівною установою «Трудовий архів Гусятинської селищної ради», не зазначено повне ім`я та по батькові заявника, а зазначено: « ОСОБА_1 » та «П?дгородецький Вол. Мих.». (а.с.10).

Як вбачається із архівної довідки про заробітну плату №03-05/531 від 18.11.2024, виданої архівним відділом Чортківської районної військової державної адміністрації Тернопільської області, не зазначено повне по батькові заявника, а зазначено: « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_1 ». (а.с.9).

Відповідно до копії листа Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 24.12.2024 за вих. №9371-9034/П-02/8-1900/24, За результатами розгляду електронної пенсійної справи з`ясовано, що при обчисленні страхового стажу не враховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки від 20.02.1981 серії НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці не читається печатка.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 19.05.1997 по 17.08.1998 відповідно до довідки про заробітну плату від 04.03.2021 № 03-04/140 та з 18.08.1998 по 31.01.1999 відповідно до довідки про заробітну плату від 09.03.2021 № 189, оскільки, в первинних документах, зокрема, в книгах розрахунків по оплаті праці ім`я та по батькові заявника зазначено скорочено (акти перевірки від 29.03.2021 № 1003 та № 1004). (а.с.12,13).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 01 червня 1970 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.6).

Також, у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданим Гусятинським РС УДМС України в Тернопільській області, прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_1 ». (а.с.3-4).

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належність правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

У постанові Верховного Суду від 20 серпня 2018 року зроблено висновок про те, що записи у книгах обліку трудового стажу, заробітку колгоспника, у розрахунково-платіжних відомостях нарахування заробітної плати є правовстановлюючими документами (справа № 545/1472/17).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 просить суд встановити факт належності йому вищезгаданих правовстановлюючих документів і встановлення цього факту заявнику необхідне для подальшого звернення за призначенням пенсії, адже наявні розбіжності у написанні імені та по батькові в архівних довідках та в паспорті ОСОБА_1 , а також у трудовій книжці не читається печатка.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючих документів знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою немає, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст. 46 Конституції України права заявника на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, перешкодою чому є невірне зазначення імені та по батькові заявника у правовстановлюючих документах, а тому, суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

При подачі заяви заявником сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн. ( а.с.1).

На підставі посвідчення серії НОМЕР_4 від 14.12.2016 ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

У зв`язку з чим, просить повернути йому суму сплаченого судового збору.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Таким чином, заявник, виходячи зі змісту ст.5 Закону України "Про судовий збір", відноситься до категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору, тому, помилково сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 грн. підлягає поверненню.

На підставі викладеного, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 206, 258-268, 273, 293, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Книш Роман Васильович, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 20.02.1991, архівної довідки про заробітну плату №189 від 09.03.2021, яка видана комунальною архівною установою «Трудовий архів Гусятинської селищної ради» та архівної довідки про заробітну плату №03-05/531 від 18.11.2024, виданої архівним відділом Чортківської районної військової державної адміністрації Тернопільської області.

Повернути ОСОБА_1 помилково сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , житель АДРЕСА_1 ).

Представник заявника адвокат Книш Роман Васильович (адреса: селище Гусятин, вул. Суходільська, 7, Чортківського району, Тернопільської області).

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (адреса місцезнаходження: м. Тернопіль, Майдан Волі, 3, ).

Повний текст рішення суду буде складено 07 травня 2025 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна