ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 травня 2025 року

м. Харків

справа № 621/2334/24

провадження № 22-ц/818/1585/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 02 грудня 2024 року, постановлене під головуванням судді Овдієнко В.В., -

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та з урахуванням уточнених вимог просило стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги у розмірі 14 959 грн 45 коп., та судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що судом першої інстанції не було повно всебічно та об`єктивно досліджено всіх доказів по справі, а також не було належним чином з`ясовано всіх обставин справи, у зв`язку з чим судом були зроблені висновки, які призвели до ухвалення неправильного рішення про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів наявності та розміру заборгованості за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Проте такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що Зміївська ТЕС ПАТ "Центренерго" визначена постачальником та виконавцем житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення) на території смт Комсомольське (Слобожанське) Зміївського району Харківської області (а.с.14).

Даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 387346192 від 18.07.2024 підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування, посвідченого Зміївською державною нотаріальною конторою 21.01.2011 (а.с.75).

З наданого позивачем розрахунку нарахування оплати за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 , квартиронаймача ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , вбачається, за період з 01.12.2022 року по 31.05.2024 року наявна заборгованість - 30 825 грн 01 коп., у тому числі: за послуги централізованого опалення - 786 грн 09 коп., з абонентської плати вузлів обліку теплопостачання - 473 грн 50 коп., за централізоване постачання гарячої води - 13 209 грн 27 коп., з абонентської плати гарячої води - 555 грн. 45 коп., за централізоване постачання холодної води - 5 851 грн 28 коп., з абонентської плати води - 516 грн 25 коп., за водовідведення - 9 169 грн 22 коп., за абонентську плату водовідведення - 263 грн 95 коп. (а.с.70-72).

До заяви про зменшення розміру позовних вимог представник позивача додав акт звірки між Зміївською тепловою електричною станцією ПАТ "Центренерго" та ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , в якому зазначено, що заборгованість за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 01.06.2024 року складала 30 825 грн 01 коп., а станом на 30.11.2024 року - 14 959 грн 45 коп., у тому числі: з абонентської плати вузлів обліку теплопостачання - 473 грн 50 коп., за централізоване постачання гарячої води - 8 807 грн 17 коп., з абонентської плати гарячої води - 555 грн 45 коп., за централізоване постачання холодної води - 1 613 грн 29 коп., з абонентської плати води - 516 грн 25 коп., за водовідведення - 2 729 грн 84 коп., за абонентську плату водовідведення - 263 грн 95 коп. (а.с.116).

Як на підставу позовних вимог, Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції посилалось на те, що у період з 01.12.2022 року по 31.05.2024 року позивачем надавалися послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення за особовим рахунком № НОМЕР_1 , на якому обліковується квартира АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 . Відповідач до ПАТ з відмовою від отримання комунальних послуг не зверталася, жодних заяв не направляла. Комунальні послуги отримує своєчасно. Споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства. Проте в порушення вимог закону, відповідач не здійснює оплату наданих ПАТ послуг, у зв`язку із чим, за період з 01.12.2022 року по 31.05.2024 року у неї виникла заборгованість, яка складає 14 959 грн 45 коп..

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору, такі доводи не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року по справі 6-59цс13).

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону № 1875-ІV, пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 18, 20, 21 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Матеріали справи свідчать про те, що Зміївська ТЕС ПАТ "Центренерго" визначена постачальником та виконавцем житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення) на території смт Комсомольське (Слобожанське) Зміївського району Харківської області (а.с.14).

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , але зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу України.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що комунальними послугами не користувалась, у зв`язку з перебуванням за кордоном.

Разом з тим належних доказів звернення відповідачки до позивача з заявою про тимчасову відсутність за вказаною адресою матеріали справи не містять.

Щодо нарахування плати за комунальні послуги споживачам, що вимушено покинули свої домівки, згідно із статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Таким чином, споживачі, які тимчасово залишили свої домівки, можуть скористатися зазначеним правом за умови надання (в тому числі за допомогою засобів електронного зв`язку ) виконавцю комунальних послуг заяви та довідки з тимчасового місця проживання, лікування, проходження військової служби, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, тощо.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідачки до ПАТ "Центренерго" з заявою про тимчасове непроживання у квартирі за адресою АДРЕСА_2 , тому відсутні підстави для несплати за комунальні послуги.

Також відсутні докази на спростування поданого позивачем розрахунку.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини по справі та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комунальні послуги.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову 3028 грн. та апеляційної скарги 3633,60, а всього 6661,60 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції задовольнити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 02 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції заборгованість за комунальні послуги за період з грудня 2022 року по травень 2024 року в розмірі 14959,45 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції судові витрати в розмірі 6661,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова