Справа № 369/7286/24
Провадження № 2/369/2217/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про забезпечення позову)

12.05.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ігнатенка Олександра Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі № 369/7286/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договору купівлі-продажу та договору дарування, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області на розгляді перебуває цивільна справа № 369/7286/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договору купівлі-продажу та договору дарування.

З метою забезпечення позову 09 травня 2025 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Ігнатенком Олександром Олександровичем було подано заяву про забезпечення позовних вимог.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представникпозивача посилається на те, що ОСОБА_1 надав у строкову позику ОСОБА_2 (далі Відповідач 1) грошові кошти, кінцевий строк повернення 2018-2021 роки. Під час отримання від Позивача у позику коштів, Відповідач 1 перебував та перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 (далі Відповідач 2), яка надавала згоду на укладення договорів позики про що прямо зазначено в таких договорах. Загальна сума отриманих Відповідачем 1 у Позивача коштів в позику, строк повернення якої настав в період 2020-2021 років становить 312 700,00 доларів США.

З огляду на неповернення Відповідачем 1 Позивачу отриманих в позику коштів, 20 грудня 2021 року приватним нотаріусом Русанюком З.З. вчинено виконавчий напис №2426 про стягнення з боржника ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики, посвідченого Русанюком З.З., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 15 жовтня 2019 року за реєстровим №2432, строк виконання зобов`язання за яким настав 15 лютого 2020 року.

23 грудня 2021 року виконавчий напис № 2432 пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Бережному Я.В. який виніс Постанову про відкриття виконавчого провадження № 67989290. На даний час виконавче провадження № 67989290 триває. Виконати виконавчий документ та стягнути грошові кошти з Відповідача 1 на користь Позивача не вдається з огляду на відсутність майна боржника (Відповідача 1).

В подальшому, з огляду на неповернення отриманих Відповідачем 1 в позику від Позивача коштів, останній 27 січня 2022 року звернувся до Печерського районного суду міста Києва з відповідним позовом (справа № 757/4593/22-ц), за результатом розгляду якого сторони уклали мирову угоду, що 30 листопада 2022 року була затверджена Ухвалою Печерського районного суду міста Києва.

Відповідно до п. 1. та п. 2 Ухвали Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року по справі № 757/4593/22-ц: «Сторони підтверджують наявність у Відповідача грошових зобов`язань перед позивачем, а саме: за договором позики № 2433 від 28.08.2019; за договором позики № 2432 від 15.10.2019; за договором позики № 2731 від 27.11.2019; розписка 16 700 доларів США; розписка 10 000 доларів США; розписка - 169 500 доларів США; розписка 20 000 доларів США. Сторони дійшли згоди, що Відповідач зобов`язується повернути заборгованість у розмірі 300 000 (триста тисяч) доларів США щомісяця (починаючи з грудня 2022), що безпосередньо слідує за датою затвердження Судом цієї угоди в рівних частинах, але не менше 8 000 (восьми тисяч) доларів США з відповідним графіком».

Однак, як зазначає представник позивача, а ні в рамках виконавчого провадження №67989290, а ні по мировій угоді в справі № 757/4593/22-ц Відповідач 1 зобов`язання не виконує.

Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, представником позивача було встановлено, що за період виникнення у Відповідача 1 зобов`язань з повернення позики (з 2018 року по теперішній час) Відповідач 1 та Відповідач 2, вчиняють ряд фраудаторних правочинів метою яких було фіктивне, фраудаторне виведення нерухомого майна на пов`язаних осіб з метою неможливості звернення на нього стягнення.

За час розгляду справи 369/7286/24 Києво-Святошинським районним судом Київської області встановлено зміну власника житлового будинку та земельної ділянки, які є предметом оспорюваних договорів. Так, згідно Інформаційної довідки №424240208 від 25.02.2025 року встановлено, що з 27.06.2024 року власником житлового будинку та земельної ділянки є ОСОБА_6 . Вказане призвело до позбавлення Позивача права на ефективний судовий захист та змусило збільшувати позовні вимоги, додатково додавати оскарження перехід права власності на ОСОБА_6 .

Зазначене вкотре свідчить про необхідність у вжитті заходів забезпечення позову з метою гарантування ефективності судового захисту прав та інтересів Позивача, в тому числі з огляду фраудаторну діяльність Відповідачів, які пов`язані між собою.

З огляду на предмет та підстави позову, відсутності у Позивача зустрічних зобов`язань перед Відповідачами, пропозиції щодо заходів зустрічного забезпечення у Позивача - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення Позивачу ефективного і дієвого судового захисту, представник позивача просить суд:

1.В межах позовних вимог ОСОБА_1 заборонити державним реєстраторам, нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,1519, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :01:008:0009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, з розташованим на ній житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24;

2.В межах позовних вимог ОСОБА_1 накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1519, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :01:008:0009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, з розташованим на ній житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно правил ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 424240208 від 25 лютого 2025 року, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:008:0009, площею (га): 0.1519, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, належить ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 73860304 від 27.06.2024 15:03:17, приватний нотаріус Бакумова Алла Валентинівна, Харківський міський нотаріальний округ, Харківська обл. Документи, подані для державної реєстрації: свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 867, виданий 27.06.2024, видавник: Бакумова А.В., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 424185346 від 25 лютого 2025 року, право власності на житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, (домоволодіння), загальною площею (кв.м): 535.2, житловою площею (кв.м): 136.6, за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки місця розташування: Кадастровий номер: :01:008:0009, площа: 0.1519 га, належить ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 73860304 від 27.06.2024 15:03:17, приватний нотаріус Бакумова Алла Валентинівна, Харківський міський нотаріальний округ, Харківська обл. Документи, подані для державної реєстрації: свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 867, виданий 27.06.2024, видавник: Бакумова А.В., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області.

Враховуючи, що позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, а також враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб передбачений законом, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за доцільне застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно.

При цьому, накладення арешту до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав інших осіб на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Дослідивши письмові матеріали справи, та враховуючи, що вид забезпечення позову, вказаний у заяві, а саме накладення арешту на майно та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії є співмірним з позовом, який було подано, та буде достатніми для забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачам, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст. ст. 149, 150, 153-154, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ігнатенка Олександра Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі № 369/7286/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договору купівлі-продажу та договору дарування, - задовольнити.

В якості забезпечення позову:

- заборонити державним реєстраторам, нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,1519, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :01:008:0009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, з розташованим на ній житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, яке належить ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

- накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1519, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :01:008:0009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, з розташованим на ній житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, яке належить ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА