РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючої судді Калугіної Г.Б.,

за участю секретаря Волошина Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», адреса: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 4, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором у 112385,15 грн,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Руденко К.В. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 112385,15 грн та судових витрат у сумі 2422,40 грн, яку мотивує тим, що 14.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна (торгова марка «Credit7» та ОСОБА_1 (далі відповідач) уклали кредитний договір № 4296752. Відповідачка отримала кредит у розмірі 16900,00 грн строком на 360 днів, шляхом переказу на її кредитну картку № НОМЕР_2 , емітовану в АТ «Приватбанк», зі сплатою відсотків за користування кредиту у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Даний кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телемунікаційної системи первісного кредитора, який відповідачка 14.01.2024 о 09:29:04 год., підписала електронним підписом з одноразовим ідентифікатором -16378. 26.08.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 26/08/2024 від 26.08.2024 відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 4296752 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.01.2024 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». У зв`язку із порушенням зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 26.08.2024 (дата переходу права вимоги до позивача) становить 112385,15 грн, яка складається з 16900,00 грн - заборгованість за кредитом; 95485,15 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2.5 % за кожен день користування кредитом (912,5 % річних) за період з 14.01.2024 по 26.08.2024 (включно); 0,00 грн - заборгованість за штрафом відповідно до п. 5.4.1 Кредитного договору. Стягнення нарахованих процентів за користування кредитним договором здійснюється за період строку дії Кредитного договору, штрафні санкції не нараховані та не стягуються. Позивач просить суд стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, а також витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з викликом сторін в судове засідання.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування з АТ КБ «Приватбанк» інформації про перерахунок кредитних коштів на картковий рахунок № НОМЕР_2 на ім`я відповідачки ОСОБА_1 .

26.02.2025 від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відкладання судового засідання на іншу дату для надання їй часу для звернення за правничою допомогою.

12.03.2025 від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, який вона мотивує тим, що в задоволенні позову потрібно відмовити в повному обсязі. Відповідачка не згодна з нарахованою сумою заборгованості, зокрема нарахована непропорційна сума компенсації за невиконання кредитних зобов`язань (понад 50% вартості продукції). Відповідачка вважає, що сума заборгованості стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 95485,15 грн позивачем значно завищена, що є несправедливо та суперечить моральним засадам суспільства і добросовісності. Позов про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтований тим, що відповідач отримав кредит у розмірі 16900 грн, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування (912,5%) на підставі укладеного договору споживчого кредиту № 4296752 від 14.01.2024 року підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Однак, з аналізу положень ч. 1 ст. 626 ЦК України та означеного договору споживчого кредиту № 4296752 від 14.01.2024 вбачається, що його підписання позичальником свідчить лише про факт укладення договору, а не про підтвердження його виконання сторонами, зокрема по наданню позичальнику коштів у позику. За таких обставин саме позивач повинен довести, що позикодавцем на виконання умов укладеного договору ним було перераховано позичальнику обумовлену суму позики (у даній справі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів його електронного платіжного засобу), та довести що саме позичальник користувався позиковими коштами. В натомість позивачем не надано доказів, на підставі яких можливо встановити обставини, якими обґрунтовано позов. До позову не долучено

доказів на підтвердження того, що саме позикодавець ТОВ «ЛНЕУРА УКРАЇНА» належним чином у відповідності до умов договору надало відповідачу обумовлену суму грошових коштів, а той отримав та користувався ними. Вказано лише неповний номер платіжної картки де зазначено перші шість та останні чотири цифри картки. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Додана до позову копія Договору № 4296752 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.01.2024 року та паспорт споживчого кредиту самі по собі не є достатніми доказам як домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, та Додаток № 1, без надання доказів виконання позивачем свого договірного зобов?язання по наданню позичальнику коштів, не підтверджує наявності заборгованості у відповідача перед первісним чи наступними кредиторами (факторами). Крім того, ці документи створені самим позивачем чи попередніми кредиторами, а відтак, зазначена в них інформація, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач у своїх вимогах. Договір факторингу з витягом із реєстру боржників, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту та користування ним відповідачем, а тому такі твердження не відповідають критерію належності доказів. Документ про безготівкове перерахування чи інший платіжний документ зарахування грошових коштів в розмірі 16900 грн ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на рахунок відповідача 14.01.2024 року, а відповідач ці кошти отримав - відсутній.

Лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» від 28.08.2024 № 2545-2808 дійсно підтверджує той факт, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не здійснювала жодних грошових переказів 14.01.2024 року. Тому, твердження позивача ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ _ФІНАНС» про невиконання відповідачем свого обов?язку перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (як первісним кредитором) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС» (як новим кредитором), щодо стягнення заборгованості за споживчим кредитом безпідставними, оскільки позивачем у супереч вимог ст.12, 81 ЦПК України не підтверджено жодними належними, допустимими, достатніми й достовірними доказами факту отримання відповідачем від первісного кредитора грошових коштів, у зв?язку з чим неможливо стверджувати про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором. Відповідач ОСОБА_1 вважає, що задоволенні позовних вимог потрібно відмовити в повному обсязі.

13.03.2025 Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя було продовжено строк розгляду даної справи в спрощеному провадженні строком на 30 днів.

17.03.2025 від АТ КБ «Приватбанк» надійшла витребувана судом інформація стосовно розрахунків ОСОБА_1 , в якій зазначено що ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_4 ). Також додано виписку по рахунку № НОМЕР_3 за період з 14.01.2024 по 19.01.2024, в якому зазначено, що 14.01.2024 на вказаний картковий рахунок здійснено перерахунок коштів у розмірі 16900,00 грн IPAY_CREDIT_MC1, Banderu 9.

26.03.2025 від представника позивача ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» - Руденка К.В. до суду надійшли додаткові пояснення по справі, які він мотивує тим, що кредитний договір № 4296752 укладений правомірно в електронній формі з допомоглою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, зокрема до п.6.1.16, 6.1.17, 6.1.18 Правил в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписала кредитний договір 14.01.2024 о 09:29:04 год., шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 16378 надісланий на номер телефону, що наданий відповідачкою. Кредитні кошти були перераховані Відповідачу 14.01.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_2 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Слід зазначити, що сума кредиту по укладеному Кредитному договору перераховується на платіжну карту Позивача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній карті № НОМЕР_2 відома тільки Позивачу. Зазначення суми блокування на платіжній карті підтверджує, що саме Позивач підтверджує верифікацію платіжної карти. Вказаний номер телефону Позивача, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій.

Щодо правомірності набуття ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» статусу кредитора

26.08.2024 року між ТОВ «ЛНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (далі по тексту - Фактор, Позивач), укладено Договір факторингу N? 26/08/2024 від 26.08.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором

№ 4296752 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.01.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», завірену копію якого було долучено до матеріалів справи разом з завіреною копією платіжної інструкції про оплату за Договором факторингу, а також завіреною копією Акту приймання передачі Реєстру боржників до Договору факторингу та завіреною копією витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

03.04.2025 від відповідачки ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення по справі, в яких вона зазначає, що між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» було укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року. Відповідно зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № НОМЕР_2 14.01.2024 о 09:31:10 на суму 16900,00 грн. Однак, сам договір на переказ грошових коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року укладений між ТОВ «ЛНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР», який був би у справі належним доказом та містив би послідовність предмета доказування позивачем не надано. Крім того, позивач залишає поза увагою п. 9.14 Договору № 4296752 від 14.01.2024 року, в якому зазначено, що послуги за цим Договором надаються торгівельною маркою Credit7 Свідоцтво від 09.06.2021 № 299636. Ліцензійний договір на право використання торгівельної марки від 02.09.2021 № ABP-02/09-2021-1. Credit7 це онлайн-платформа, яка дозволяє отримати онлайн-послуги кредитування задля вирішення фінансових питань, зокрема це електронне переказування коштів. Відповідно до умов договору п. 9.14 Договору № 4296752 від 14.01.2024 року, цю торгівельну марку ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повинна була використати для перерахування грошових коштів на банківську картку відповідача.

3 Виписки за договором б/н АТ «Приватбанк» від 05.03.2025, яка надійшла на адресу суду на виконання ухвали суду, вбачається, що банківську картку № НОМЕР_3 було емітовано на ім?я ОСОБА_1 . Згідно виписки за договором б/н про рух коштів по карті № НОМЕР_3 за період з 14.01.2024 по 19.01.2024 наявне надходження 14.01.2024 грошових коштів в сумі 16900,00 гривень за послугою IPAY_CREDIT_MC1 Banderu 9, яка є це онлайн платформою для здійснення грошових переказів, як і онлайн-платформа НОМЕР_5 . Таким чином, доказом на підтвердження перерахунку коштів ОСОБА_2 за договором про надання фінансового кредиту № 4296752 від 14.01.2024 року укладеного з ТОВ «ЛІНЕУРА», онлайн-платформа Credit7 повинна бути зазначена в деталях операції у виписці АТ «Приватбанк». Доказів на підтвердження переказу коштів ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за допомогою торгівельної марки Credit7, що відповідає умовам договору позивачем не надано. Довідка ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» від 28.08.2024 № 2545-2808 не є належним доказом у справі, щодо підтвердження перерахування грошових коштів на рахунок відповідача, оскільки відсутній договір про переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року укладений з ТОВ «ЛІНЕУРА», а також на підставі якої онлайн платформи вони здійснюють перекази грошових коштів. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представника позивача ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» - Руденко К.В. в судове засідання не прибув подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до приписів ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 14.01.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4296752. Вказаний договір було підписано відповідачкою електронним підписом 16378 (арк. 7-16).

Відповідно до умов договору № 4296752, відповідачці ОСОБА_1 надано кредит в сумі 16900,00 грн. Строк кредиту 360 днів, з періодичністю платежів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору. Знижена процентна ставка 0,03%. Орієнтована реальна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користуванням кредиту 99923,40% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 14435,39% річних. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користуванням кредиту 169000,00 грн, зниженої ставки 156451,75 грн.

26.08.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу №26/08/2024 від 26.08.2024 відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 4296752 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.01.2024 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (арк. 37-40).

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 26/08/24 від 26.08.2024 до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4296752 від 14.01.2024 та набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 112385,15 гривень, з яких: 16900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 95485,15 грн - сума заборгованості за відсотками (арк. 41).

Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК «Уккрглобал-Фінанс» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов: кредитного договору № 4296752 від 14.01.2024 укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 .

Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Сторони погодили розмір процентів за користування кредитом та порядок їх нарахування. Зазначений договір укладений між сторонами дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4296752, укладеним 14.01.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , заборгованість останньої станом на 26.08.2024 року становить 112385,15 грн, з яких 16900,00 грн - заборгованість за кредитом, 95485,15 грн - заборгованість по відсотках.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Зі змісту ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

У відповідності до ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Статтею 1 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено терміни, зокрема 1-1) договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; 1-2) денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023 року, та яким внесено зміни до ЗУ «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

У п. 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3498-ІХ визначено необхідність надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону.

Отже, починаючи з 25.12.2023 року (наступний день після набрання Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ чинності), максимальний розмір денної процентної ставки за договором не може перевищувати 1 %.

При цьому, надавачі фінансових послуг, яким зокрема є позивач, зобов`язувалися привести свою діяльність у відповідність вищевказаних змін.

У той же час, пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Однак позивач, незважаючи на те, що кредитний договір № 4296752 від 14.01.2024 року укладений вже після прийняття ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, не привів свою діяльність відповідно до вимог чинного законодавства в частині нарахування щоденної процентної ставки і нараховував відповідачу відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % на день, що перевищувало максимально допустимий розмір щоденної відсоткової ставки визначений законодавством.

З огляду на вказане, зазначені вище дії позивача безумовно порушували права відповідачки порівняно з іншими споживачами фінансових послуг, а положення кредитного договору № 4296752, укладеного 14.01.2024 року, в частині нарахування стандартної процентної ставки у розмірі 2,5 % на день, значно перевищують встановлений максимальний розмір денної процентної ставки за кредитним договором у розмірі 1 % та були несправедливими, а тому при вирішенні даного спору такі підлягатимуть зміні з врахуванням положень законодавства.

Суд погоджується із сумою наданого кредиту 16900,00 грн.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», починаючи з 25.12.2023 року (наступний день після набрання Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ чинності), максимальний розмір денної процентної ставки за договором не може перевищувати 1 %.

Договір № 4296752 укладений з Відповідачем 14.01.2024 року, тобто після набуття чинності вищезазначеними змінами до закону.

Таким чином, за період з 14.01.2024 року по 26.08.2024 року (дата переходу вимоги до Позивача) Позивач, виходячи з розміру кредиту 16900,00 грн, мав право для нарахування відповідачу відсотків за користування кредитом у розмірі 169,00 грн на день (1%), а тому розмір заборгованості Відповідача по сплаті відсотків за вказаний вище період, право на стягнення яких має Позивач, складає 38194,00 грн (226 днів * 169,00 грн).

Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник Позивача мотивував позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити частково та стягнути з Відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками по кредиту у розмірі 38194,00 грн.

Таким чином, процент задоволених позовних вимог становить 49,02%.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з Відповідача підлягає стягнення судовий збір у сумі 1187,46 грн (2422,40 грн * 49,02%).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно з Відповідача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4902,00 грн (10000,00 грн * 49,02%).

Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 112385,15 грн задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 4, заборгованість за кредитним договором № 4296752 від 14.01.2024 року, в сумі 55094,00 грн (п`ятдесят п`ять тисяч дев`яносто чотири гривні 00 копійок), з яких: заборгованість за тілом кредиту 16900,00 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот гривень 00 копійок), заборгованість за відсотками 38194,00 грн (тридцять вісім тисяч сто дев`яносто чотири гривні 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 4, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1187,46 грн (одна тисяча сто вісімдесят сім гривень 46 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», , адреса: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 4, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4902,00 грн (чотири тисячі дев`ятсот дві гривні 00 копійок).

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 05.05.2025.

Суддя Г.Б. Калугіна