Справа № 285/2360/25
провадження № 2/0285/1294/25
У Х В А Л А

07 травня 2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Васильчук Л. Й., вивчивши матеріали цивільної справи

за позовом ОСОБА_1

до АТ «Державний ощадний банк України»,

про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила припинити обтяження в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна належне ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: арешт нерухомого майна (реєстраційний номер 3006407), зареєстровано 23.03.2006 реєстратором: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора, на підставі повідомлення Ощадбанку №б/н від 29.09.1996, об`єкт обтяження: АДРЕСА_1 .

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ЦПК України.

У позовних вимогах позивач просить скасувати арешт з житлового будинку АДРЕСА_1 в той же час, згідно ухвали Новограда-Волинського міськрайсуду Житомирської області від 25.11.2024 право власності на 1/2 частину житлового будинку визнано за ОСОБА_3 , а відтак не зазначає доказів того, що порушено її права, як спадкоємця цілого житлового будинку.

До позовної заяви позивачем було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке вона мотивувала тим, що є людиною похилого віку та отримує мінімальну пенсію, хворіє.

Розглянувши клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору, не знаходжу законних підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Доступ до правосуддя в контексті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

За загальним правилом за подання заяв до суду кожен, хто їх подає, має сплатити судовий збір, за винятком платників, які звільнені від сплати на підставі закону, або існують умови, які суд може використати для відтермінування, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати цього платежу.

Положення ст.136 ЦПК України та ст.8 Закону «Про судовий збір» надають суду право за наявності певних підстав своєю ухвалою, враховуючи майновий стан сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. При цьому, за змістом наведеної норми, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Законом позивач не віднесена до осіб, звільнених від сплати судового збору. Визначення майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Відповідно до пункту 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно Цивільно процесуального кодексу України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд урахував, що зазначені позивачем обставини та надані на їх підтвердження докази, не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження її реального майнового стану, наявність рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, тощо, який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої позовної заяви судовим збором.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (§ 111 рішення Європейського суду з прав людини від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkov v. Russia»).

Так, подаючи до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивачка надала:

- відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників про джерела/суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 02.04.2025;

-довідку про неотримання допомоги від 18.03.2025, виданою Управлінням соціального захисту населення Звягельської міської ради;

- довідку про доходи №1592 0254 7457 2549 про розмір пенсії.

Однак, надані позивачем документи не можуть бути належним доказом на підтвердження тяжкого майнового стану позивача, яким підтверджується факт неможливості сплати останньою судового збору, оскільки не містить відомостей про майновий стан позивача, який може мати інші джерела для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема для сплати судового збору (відомості про вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини тощо).

За вказаних обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Сплата судового збору за подання заяв до суду є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Доступ до правосуддя в контексті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» за позовну заяву немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211, 20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140, 00 грн).

Отже, сторона при зверненні до суду з вимогами немайнового характеру зобов`язана сплатити судовий збір у розмірі, який передбачений п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», а саме - 1211,20 грн.

Сплата судового збору згідно закону здійснюється через банківські установи чи поштові відділення зв`язку за рахунок платника.

Судовий збір має бути сплачений за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у Жит.обл/ТГ м.Нов-Волин/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37976485; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; рахунок отримувача - UA 0006795; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу - судовий збір (обов`язково із зазначенням ідентифікаційного коду та суті позову).

Вищенаведені недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачці строку для можливості усунення її недоліків.

Керуючись статтями 177, 185, 258-260, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Залишити без руху позовну заяву позовом ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про зняття арешту з майна та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, позов буде повернутий.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Й. Васильчук