Справа № 147/670/25
Провадження № 2-о/147/27/25
У Х В А Л А

про відвід

30 квітня 2025 року с-ще Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. розглянувши заяву про самовідвід судді Борейко О. Г. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2025 року в провадження судді Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 надійшла справа №147/670/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

30 квітня 2025 року суддя Борейко О. Г. з метою недопущення виникнення сумнівів у сторін у справі та сторонніх спостерігачів в об`єктивності та неупередженості судді під час судового розгляду, заявила самовідвід. Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , яка є заявником у даній справі, працює секретарем судових засідань Тростянецького районного суду Вінницької області. Не зважаючи на відсутність упередженого ставлення чи особистого інтересу, вважаю, що вказані обставини можуть викликати сумніви, як в учасників справи, так і у стороннього спостерігача щодо об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду цієї справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно перевіривши обставини на яких ґрунтується заява про самовідвід, дійшов висновку про необхідність її задоволення відповідно до наступного.

Так, положеннями ст. 50 Конституції України закріплено, що, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», як одну із засад організації судової влади проголошено право на повноважний суд, що передбачає розгляд справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом, та суддею, який визначається згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. Процесуальними кодексами визначаються вимоги до складу суду. В сукупності ці правила забезпечують розгляд справи судом, встановленим законом.

Наявність безсторонності визначається у тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у учасників процесу у його безсторонності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявляти самовідвід.

У пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

З огляду на вказане вище, враховуючи наявність об`єктивних обставин для самовідводу, суд вважає обґрунтованими підстави для сумнівів у неупередженості судді під час розгляду даної справи, як з боку сторін так і з боку будь-якого стороннього спостерігача, а тому самовідвід у даній цивільній справі підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1, 9 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Керуючись ст. 36, 39, 40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву судді Борейко О. Г. про самовідвід у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Матеріали цивільної справи №147/670/25 (провадження 2-о/147/27/25) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, передати для визначення автоматизованою системою документообігу суду іншого судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Борейко