Справа № 373/201/25
Номер провадження 2/373/348/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Хасанової В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2025 директор ТОВ «Фінпром Маркет» Ґедзь О.В. звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просила стягнути із відповідача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» суму заборгованості за договором позики № 75675683 в розмірі 21791,60 грн.

Крім того, просила стягнути на користь ТОВ «Фінпром Маркет» 2422,40 грн сплаченого судового збору та 3500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 11.07.2021 року між ТОВ «1 Базпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний договір позики № 75675683 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Зазначений договір позики було укладено відповідно до Правил надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), розміщених на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/.

Згідно з умовами договору сума позики складає 6494,00 грн (п.2.1. Договору); строк позики - 30 днів; дата повернення 10.08.2021; базова процентна ставка (фіксована) 1,99 % в день та 2,7 % в день за умови пролонгації (не застосовується в період карантину).

Відповідно до п. 5.2 договору, позичальник до моменту підписання договору ознайомився з його умовами та Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх суть та процедура і наслідки продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації йому зрозумілі.

ТОВ «1 Базпечне агенство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед відповідачем за договором позики виконало та надало йому позику в сумі 6494,00 грн, шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а тому станом на 10.01.2025 загальна сума заборгованості склала 21791,60 грн, з яких 6494,00 грн тіло кредиту, 15297,60 грн заборгованість за процентами.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 21.12.2021 між ТОВ «1 Базпечне агенство необхідних кредитів» як клієнтом та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» як фактором, було укладено Договір факторингу № 2112, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги, в тому числі, за договором позики № 75675683 від 11.07.2021.

31.03.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та позивачем укладено договір факторингу № 310323-ФМ, відповідно до якого останній набув право грошової вимоги до боржників, в тому числі, за договором позики № 75675683 від 11.07.2021.

Ухвалою суду від 03.02.2025 справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач, який повідомлений про розгляд справи (03.04.2025 відповідачем отримано копію ухвали суду про відкриття провадження) не скористався, будь-яких клопотань на адресу суду від відповідача не надходило.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованими є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтями 76-69 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст. 526, 615 УК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом встановлено, що 11.07.2021 між ТОВ «1 Базпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в електронному вигляді, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «1 Базпечне агенство необхідних кредитів», шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, укладено договір позики № 75675683 (на умовах повернення позики в кінці строку позики).

Відповідно до умов договору сума наданої відповідачу позики складає 6494,00 грн строком на 30 днів; дата повернення кредиту 10.08.2021; базова процентна ставка (фіксована) 1,99 % в день та 2,7 % за день за умови пролонгації (не застосовується в період карантину).

Відповідно до п. 5.2 договору, позичальник до моменту підписання договору ознайомився з його умовами та Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх суть та процедура і наслідки продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації йому зрозумілі.

Згідно з п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику, у разі неповернення позики та процентів ТОВ має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики за кожен день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики або її частини та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів.

Відповідно до Додатку 1 до Договору позики Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, загальна вартість кредиту становить 8044,77 грн; сума кредиту за договором 6494,00 грн, проценти за користування 1550,77 грн.

Також судом встановлено, що Договір позики та Додаток № 1 до нього, що є його невід`ємною частино, згідно з п. 3 Договору, відповідачем було підписано електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором yVV6hOOEyE, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

ТОВ «1 Базпечне агенство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед відповідачем за договором позики виконало та надало йому кредит в сумі 6494,00 грн, шляхом зарахування коштів на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , переказавши кошти за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес», що підтверджується копією платіжної інструкції від 11.07.2021 та довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 26.12.2024, яке надає фінансові платіжні послуги з переказу коштів без відкриття рахунків.

Судом витребовувалась інформація від АТ КБ «ПриватБанк» щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) карткового рахунку № НОМЕР_1 та виписка по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , за період з 11.07.2021 по 14.07.2021. Проте, ухвала суду про витребування доказів станом на день винесення рішення не виконана.

З розрахунку заборгованості за договором позики № 75675683 від 11.07.2021 вбачається, що відповідач не здійснював належним чином відповідних платежів на рахунок кредитора. Так, відповідачем за період з 11.07.2021 по 10.01.2025 здійснено лише одноразове погашення суми процентів в розмірі 210,00 грн. Загальна заборгованість відповідача станом на 10.01.2025 становить 21791,60 грн.

За положеннями ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі №127/23910/14-ц часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 року у справі № 234/7159/20.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» як клієнтом, та ТОВ «ФК Управління активами» як фактором, було укладено Договір факторингу № 2112, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за договором позики № 75675683 від 11.07.2021, боржник ОСОБА_2 , що вбачається з Реєстру боржників від 21.12.2021; копії акту звірки взаємних розрахунків; копії акту прийому-передачі заборгованостей за Договором факторингу № 2112 від 21.12.2021.

31.03.2023 між ТОВ «ФК Управління активами» та позивачем був укладений договір факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023, відповідно до якого останній передав грошові кошти ТОВ «ФК Управління активами», як плату за права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі заборгованостей, в тому числі, за договором позики № 75675683 від 11.07.2021, боржник ОСОБА_2 , що вбачається з Реєстру боржників від 31.03.2023; копії акту звірки взаємних розрахунків; копії акту прийому-передачі заборгованостей за Договором факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Підписавши 11.07.2021 договір позики № 75675683 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), відповідач, відповідно до ст. ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови договору та взяв на себе зобов`язання з повернення позики та сплати процентів за їх користування. Оскільки умови договору позики від 11.07.2021 № 75675683, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , останнім не виконано, право грошової вимоги за ним на підставі Договору факторингу № 2112 від 21.12.2021 перейшло до ТОВ «ФК Управління активами», та згодом, відповідно до договору факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023 перейшло до позивача ТОВ «Фінпром Маркет», а відтак останнє вправі пред`являти позов про стягнення заборгованості за договором.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики № 75675683 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 11.07.2021, у розмірі, що складає 21791,60 грн, з яких 6494,00 грн тіло кредиту, 15297,60 грн заборгованість за процентами.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 2422,40 грн.

В частині стягнення витрат на правову допомогу суд виходить з такого.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України.

Позивач просив стягнути із відповідача на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Матеріали справи містять: копію договору № 01/11/24 від 01.11.2024 про надання адвокатом Ткаченко Ю.О. правової допомоги ТОВ «Фінпром Маркет» в особі директора Ґедзь О.В.; копію акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; копію витягу з акту № 4-ІІ від 13.12.2024 приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024; платіжну інструкцію № 579930932.1 від 18.12.2024, з якої встановлено, що ТОВ «Фінпром Маркет» здійснило платіж у розмірі 140000,00 грн на користь ОСОБА_3 із призначенням платежу «Оплата згідно акту № 4-ІІ приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024».

Враховуючи вищенаведене, з відповідача слід стягнути на користь позивача 3500,00 грн витрат на правничу допомогу.

Зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» суму заборгованості в розмірі 21791 (двадцять одна тисяча сімсот дев`яносто одна) гривня 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» витрати на правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет»; адреса: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9-А, офіс 204; .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В.Хасанова