Справа № 159/2067/25
Провадження № 2/159/988/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Лесика В.О.,

за участі секретаря судових засідань - Куптій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2025 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на наступні обставини: сторони у справі є батьками повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час донька сторін, навчається на денній формі навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Ковельський промислово-економічний фаховий коледж Луцького національного технічного університету», а тому потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки вона навчається та не має ніяких джерела доходів. Позивач не в змозі забезпечити дитину усім необхідним для її нормального розвитку та існування. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а тому просить позов задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на позов.

Відповідачем подано заперечення, згідно якого позов визнає частково у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку. Заперечуючи проти позову посилається на те, що сплачує аліменти на дитину від іншого шлюбу - неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім цього, має на утриманні матір ОСОБА_4 , яка є пенсіонеркою.

Рух справи в суді.

Позовну заяву подано до суду 07.04.2025.

Ухвалою судді від 08.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Аргументи учасників справи.

Позивач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує з підстав викладених у позові, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов визнав частково.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Шлюб між сторонами розірвано (рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.01.2018 року.)

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, батьками повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі.

Довідкою Відокремленого структурного підрозділу «Ковельський промислово-економічний фаховий коледж Луцького національного технічного університету» від 12.02.2025 доводиться та обставина, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є студентом 3 курсу денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2022 до 31.01.2026 року.

Відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі, що стверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.04.2025 року встановлено, відповідач є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копіює пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 доводиться, що матір відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримує пенсію за віком з 21.02.2003 року.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення.

Суд, дослідивши наявні письмові докази приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Зокрема, при вирішенні такого спору визначальним є обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати. При цьому, в обов`язковому порядку судом враховуються всі обставини, які впливають на розмір аліментів.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Окрім цього, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно з положеннями ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 ЦПК України).

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання, з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків.

При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню. На відповідача покладається обов`язок довести відсутність можливості надавати таку допомогу.

З наданих суду документів вбачається, що повнолітня дочка сторін навчається на денній формі навчання, тобто несе витрати пов`язані з харчуванням, одягом, придбанням літератури, канцелярських товарів, інших речей, тощо.

У ході розгляду справи встановлено, що дочка сторін навчається на денній формі навчання, тому вона позбавлена можливості працювати та отримувати самостійний дохід, при цьому потребує матеріальної допомоги, пов`язаної з навчанням.

Відтак, суд вважає доведеною обставину щодо потреби повнолітньої дочки сторін в матеріальній допомозі батьків.

Суд при цьому враховує також і обов`язок матері ОСОБА_1 нести витрати на утримання дочки.

У той же час, твердження відповідача про наявність на його утриманні матері пенсіонерки, не звільняє його від обов`язку щодо утримання повнолітньої дитини,яка продовжує навчання на належному рівні. Матір відповідача є пенсіонером та отримує пенсію, матеріали справи не містять доказів, які б стверджували про її перебування на утриманні відповідача.

Крім цього, доводи відповідача проте, що він сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина від іншого шлюбу, не впливають на першочерговий висновок суду про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,яка продовжує навчання.

Відповідач не надав доказів, які б вказували на існування істотних обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 та спростовують встановлені судом фактичні обставини.

Однак, вирішуючи про стягнення розміру частки та приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для повнолітньої особи, яка продовжує навчання, суд враховує, що у відповідача є на утриманні неповнолітня дитина від іншого шлюбу, а також обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку, а відтак суд вважає необхідним позов задовольнити частково та визначити до стягнення аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти слід присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 07 квітня 2025 року.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Керуючись ст.12,76-81,258, 259, 263-265, 273,279,430 ЦПК України, на підставі ст.7,18, 181,182,191, 199,200 СК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 07 квітня 2025 року і до припинення навчання, але не довше як до досягнення останньою двадцяти трьох років.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцать ) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 06.05.2025.

Головуючий: В.О.Лесик