Справа №438/1111/23 Головуючий у 1 інстанції:Слиш А.Т.
Провадження №22-ц/811/1348/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориславського міського суду Львівської областів складі судді Слиша А.Т. від 26 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 26 березня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів відмовлено.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Бориславського міського суду Львівської області від 26 березня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів задоволити повністю.

Вважає рішення суду незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Не погоджується з висновком суду про те, що відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах АСВП № 39663810 від 01.11.2023 року, складеного ОСОБА_4 старшим державним виконавцем Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів), при примусовому виконанні виконавчого листа №442/3839/13-ц, виданого 15.08.2013 року, констатовано, що станом на 31.10.2023 року у ОСОБА_2 є заборгованість по сплаті аліментів в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 078 грн. На підтвердження погашення заборгованості зі сплати аліментів сторона відповідача подала суду копії квитанцій. Зазначає, що дана обставина не відповідає дійсності. В матеріалах справи відсутні квитанції на погашення заборгованості зі сплати аліментів. Відповідачем з 2013 року по травень 2023 року було сплачено аліменти в розмірі 38138 грн. Розмір заборгованості становив 24081.68 грн. З травня 2023 року по січень 2024 відповідачем було погашено заборгованість лише 9862 грн. (липень 2023 - 2000, серпень - 2000грн., січень 2024-5862 грн.). Саме сума 9862 грн. є розміром погашення заборгованості зі сплати аліментів. Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи наявні квитанції про сплату відповідачем аліментів з червня 2013 року по січень 2024 року на загальну суду 48000 грн. Жодних квитанцій на підтвердження погашення заборгованості зі сплати аліментів на суму 50078 грн. сторона відповідача суду не надала, копії таких квитанцій в матеріалах справи відсутні. В судовому засіданні 19.02.2024 року під час допиту старшого державного виконавця Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗУМ МЮ (м. Львів) Костишина Н.Р., встановлено брати до уваги при розгляді справи останній розрахунок заборгованості по аліментах від 29.01.2024 року. Зазначає, що не писала та не подавала жодної заяви про повернення виконавчого документа. Державним виконавцем Думичем М.І. не було винесено жодної постанови від 30.04.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві. Вказує, що з червня 2013 року до сьогоднішнього дня виконавче провадження перебувало та перебуває на примусовому виконанні в Дрогобицькому ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗУМ МЮ (м. Львів), воно не було ні повернуте, ні припинене. Згадане підтверджується довідкою про отримання аліментів від 10.06.2015 року, від 12.04.2016 року; довідкою про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі від 11.10.2016 року, від 12.04.2017 року, розрахунком заборгованості по аліментам від 30.08.2023 року. Зазначає, що державними виконавцями не повідомлялося про те, що не проводиться виконання по виконавчому документу. Відповідно до повідомлення начальника виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Наталії Савчин (лист В15/09-13/39663810 від 19.10.2023 року) вбачається, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.10.2024 року відсутня у матеріалах виконавчого провадження №39663810. Також встановлено, що у матеріалах виконавчого провадження відсутня заява стягувача про повернення виконавчого документу стягувачу, тому на підставі вище вказаного 05.09.2023 року постанова була скасована постановою начальника Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗУМ МЮ (м. Львів) у Автоматизованій системі виконавчих проваджень. Також, допитаний в судовому засіданні старший державний виконавець Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів) Костишин Н.Р. підтвердив про те, що дійсно в матеріалах виконавчого провадження відсутня вищезгадана постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.10.2024 року та заява стягувача, Мікало Р.Л. про повернення виконавчого документа, як і підтвердив, що з 2013 року на виконанні у Дрогобицькому ВДВС перебуває на виконанні виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 .Про постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.10.2014 року, винесену державним виконавцем Думич М.І. на підставі нібито заяви ОСОБА_3 , позивачка дізналася під час розгляду цієї справи. З приводу таких неправомірних дій державного виконавця, позивачка звернулася до Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення (заява від 02.04.2024 року) з приводу незаконний дії по внесенню неправдивих відомостей в Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, зокрема постанову про повернення виконавчого документа від 30.10.2014 року. Позивачка, не погоджується із висновком суду про те, що за період з 29.05.2013 року по 22.05.2023 року немає підстав для стягнення із відповідача пені, оскільки його вини у несвоєчасній сплаті аліментів за вказаний період суд не встановив. Факт несвоєчасної сплати аліментів підтверджується копіями квитанцій про сплату аліментів, долучених до матеріалів справи, відповідно до яких вбачається, що відповідач несвоєчасно сплачував аліменти, заборгованість по аліментах продовжував сплачувати, останній платіж в січні 2024 року. Також несвоєчасна сплата аліментів підтверджується розрахунками заборгованості по аліментах. Вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини справи, не встановлено фактичні обставини справи та ухвалено необґрунтоване рішення. Зокрема, невірно встановлено те, що відповідачем погашено заборгованість по аліментах в розмірі 50 078 грн., відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 01.11.2023 року складеного державним виконавцем Костишиним Н.Р., жодних квитанцій на підтвердження погашення заборгованості зі сплати аліментів сторона відповідача суду не надала, і в матеріалах справи відсутні квитанції про сплату такої заборгованості. Не погоджується з твердженням суду проте, що вини відповідача у несвоєчасній сплаті аліментів суд не встановив, оскільки заборгованість зі сплати аліментів у відповідача утворилась з його вини, який своєчасно належним чином не виконував свої обов?язки, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 44 216 грн. Вина відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів підтверджується матеріалами справи та матеріалами виконавчого провадження. Відповідач ОСОБА_2 був присутнім при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до нього про стягнення аліментів, що підтверджується рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.07.2013 року, відповідно до якого вказано, що відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Відтак, відповідач знав про свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання сина. Також знав і про відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 15.08.2013 року. Це підтверджується заявою відповідача на ім`я начальника ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції від 15.08.2013 року про скерування виконавчого листа про стягнення аліментів за місцем праці ОСОБА_2 . Зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику - відповідачу ОСОБА_2 , що підверджується супровідним листом державного виконавця від 20.09.2013 року, який міститься в матеріалах виконавчого провадження.Відтак, не знайшло свого підтвердження пояснення відповідача про те, що ОСОБА_2 не було відомо та й не могло бути відомо про автоматичне збільшення в 2018 році розміру аліментів, однак, відповідач мав повний доступ до Єдиного державного реєстру виконавчого провадження. Відповідач ОСОБА_2 був добре обізнаний про наявність виконавчого провадження про стягнення аліментів на утримання сина, постанову про відкриття виконавчого провадження не оскаржував як і не оскаржував й інші постанови, винесені державними виконавцями по згаданому виконавчому провадженні. Також, не оскаржував і жоден із розрахунків заборгованості, наданим державним виконавцем Костишиним Н.Р., як і не оскаржував дії державного виконавця по виконавчому провадженню. Відповідач ОСОБА_2 як платник аліментів недобросовісно ставився щодо належного виконання зобов`язання. Сума заборгованості зі сплати аліментів у відповідача утворилася з його вини, ОСОБА_2 своєчасно належним чином не виконував свої обов`язки, що у наслідку потягнуло відповідальність у вигляді неустойки (пені).

Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви осіб, що беруть участь у справі в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, заяви про зменшення позовних вимог, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст.7,8,189,196 СК України,ст.ст. 4, 12, 13, 19, 81, 141, 211, 223, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, та відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що 30.05.2014 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/30002/14-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , укладений 03.03.2011 року та зареєстрований Смільнянською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис за №02 розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 23.08.2012 року виконавчим комітетом Смільнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.07.2013 року у справі 442/3839/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. на дитину, щомісячно, починаючи з 29.05.2013 року і до досягнення сином повноліття, що підтверджується копією виконавчого листа у справі №442/3839/13-ц, виданого 15.08.2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади, зокрема відомостей про особу наданих з відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби на підставі відомостей, отриманих від Бориславської територіальної громади, номер витягу:2024/001379214, дата та час формування 09.02.2024 09 год.05 хв. прізвище позивача ОСОБА_6 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 змінено на Челик.20.09.2013 року ОСОБА_7 , державний виконавець ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, відкрив виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення сином повноліття, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 39663810 від 20.09.2013 року. З копії постанови державного виконавця від 15.10.2013 року № 09-161302 вбачається, що виконавчий лист №442/3839/13-ц від 15.08.2023 року виданий Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення аліментів скерований для виконання за місцем праці боржника ОСОБА_2 . Постановою про скасування процесуального документа від 05.09.2023 року, начальником відділу Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ Савчин Н.В. скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.10.2014 року, що видав ОСОБА_8 (не діє) при примусовому виконанню виконавчого листа №442/3839/13-ц від 15.08.2023року виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. на дитину, щомісячно, починаючи з 29.05.2013 року і до досягнення сином повноліття. Відповідно до постанови про прийняття виконавчого провадження від 05.09.2023 року прийнято вищезазначене провадження за №39663810 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Зазначені обставини підтверджуються інформацією про виконавче провадження (а.с.110-112); назва виконавчої дії: скасування виконавчої дії від 30.04.2014 «Повернення ВД стягувачеві п.1ч.1 ст.47 (за письмовою заявою стягувача). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах АСВП №39663810 від 01.11.2023 року, складеного ОСОБА_9 , старшим державним виконавцем Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів), при примусовому виконанні виконавчого листа №442/3839/13-ц, виданого 15.08.2013 року, констатовано, що станом на 31.10.2023 року у ОСОБА_2 є заборгованість по сплаті аліментів в користь ОСОБА_6 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 078 грн. На підтвердження погашення заборгованості зі сплати аліментів сторона відповідача подала суду копії квитанцій (а.с.188,189). Суд дійшов висновку, що за період від з 29.05.2013 року по 22.05.2023 року немає підстав для стягнення із відповідача пені, оскільки його вини у несвоєчасній сплаті аліментів за зазначений період суд не встановив. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають, обставини які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

В липні 2023 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, у якому (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) просила:

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , за період з 01 червня 2013 року по 22 травня 2023 року у розмірі 44216 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 03 березня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Смільнянською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 02. У шлюбі народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.05.2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.07.2013 року відповідача зобов?язано сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн. на дитину, щомісячно, починаючи з 29.05.2013 pоку і до досягнення повноліття. 15.08.2013 року судом видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 29.07.2013 у справі № 442/3839/13-ц про стягнення з відповідача аліментів. Виконавче провадження з приводу вказаного виконавчого листа перебуває у Дрогобицькому ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів). Позивачка вказує на те, що відповідач нерегулярно і не в повному обсязі сплачував аліменти. Старшим державним виконавцем Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ Костишиним Н.Р. було проведено декілька розрахунків заборгованості по аліментах, відповідно до яких розмір заборгованості по аліментах є різною. Так, згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 21.06.2023 року проведеного державним виконавцем Костишиним Н.Р., станом на 22.05.2023 року заборгованість зі плати аліментів відповідача на утримання сина становить 70 193 грн. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01.11.2023 року проведеного державним виконавцем Костишиним Н.Р., станом на 22.05.2023 року заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина становить 67 031 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 06.09.2023 року проведеного державним виконавцем Костишиним Н.Р., станом на 31.10.2023 року заборгованість становить 50 078 грн. Позивачка зазначає, що стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 за період з 01.06.2013 року по 22.05.2023 року потрібно здійснювати відповідно до розміру заборгованості станом на 22.05.2023 року (згідно виконавчого листа, виданого на виконання рішення суду від 29.07.2013 року у справі № 442/3839/13-ц). Позивачка не заперечує щодо сплаченого відповідачем розміру аліментів, зазначеного в розрахунку заборгованості від 01.11.2023 року, проте в самому розрахунку заборгованості містяться неточності та арифметичні помилки. Так, в розрахунку заборгованості по аліментах від 01.11.2023 року вказано у графі «Сума аліментів, яка підлягає стягненню» зазначений розмір суми аліментів по травень 2023 року 92 216 грн. (проте шляхом додавання всіх зазначених сум становить 92 219,68 грн.) без врахування місяців червень 2023, липень 2023, серпень 2023, вересень 2023, жовтень 2023. Крім цього, в згаданому розрахунку в графі «Сплачено боржником/стягнуто виконавцем» зазначений розмір сплачених аліментів зазначений вже станом по жовтень 2023 із загальною сумою 42 138 грн. (з врахуванням місяців червень 2023, липень 2023, серпень 2023, вересень 2023, жовтень 2023). Тобто, в розрахунку містяться не точності нарахування періодів, береться до уваги сума аліментів, яка підлягає стягненню станом на травень 2023 року, а розмір сплачених аліментів станом на жовтень 2023 року, що в різниці становить розмір сплачених аліментів боржником 4000 грн. Розмір сплачених аліментів станом на травень 2023 року становить 38138 грн. Звертає увагу на те, що при стягненні неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2013 року по 22.05.2023 року, слід враховувати розмір сплачених відповідачем аліментів станом на травень 2023 року - 38 138 грн., а тому і розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів станом на 22.05.2023 року становить 54081, 68 грн. Зазначає, що починаючи з 28.08.2018 року державними виконавцями мало бути здійснене автоматичне збільшення розміру аліментів до мінімального гарантованого за всіма постановленими раніше судовими рішеннями про стягнення аліментів у розмірі, встановленому законом на час стягнення. Звертає увагу суду на те, що відповідач недобросовісно відносився і надалі відноситься до обов?язку по сплаті аліментів, ігнорує вимоги щодо належної сплати аліментів на утримання сина. Така поведінка відповідача ставить їх у скрутне матеріальне становище. До сьогоднішнього дня ОСОБА_2 особисто сплачує аліменти коли забажає, і в сумі - якій забажає. Згідно розрахунку неустойки (пені) по аліментах ОСОБА_6 на утримання сина за період з 01.06.2013р. по 22.05.2023р. пеня склала 426 076,56 грн, але з врахуванням обмеження, встановленого ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України «не більше 100 відсотків заборгованості» пеня складає 54081,68 грн. Сума заборгованості зі сплати аліментів у відповідача утворилась з його вини, який своєчасно належним чином не виконував свої обов?язки, що тягне відповідальність у вигляді неустойки. При цьому, зміна матеріального або сімейного стану відповідача не свідчать про відсутність вини у виникненні відповідної заборгованості. Відтак, позивачка ОСОБА_3 набула право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2013 року по 22.05.2023 року.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і ц ей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).

Згідно ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але неї більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України. "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. У разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобов`язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми. Платник додаткових витрат вважається таким, що прострочив оплату, якщо він не виконав свій обов`язок щодо оплати додаткових витрат у строк, встановлений рішенням суду або за домовленістю між батьками, а в разі їх відсутності або у разі невстановлення такого строку після спливу семи днів після пред`явлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, 30 травня 2014 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/30002/14-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , укладений 03 березня 2011 року та зареєстрований Смільнянською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис за №02 розірвано (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 23 серпня 2012 року виконавчим комітетом Смільнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області (а.с.8).

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2013 року у справі 442/3839/13-ц зобов`язано стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 гривень на дитину, щомісячно, починаючи з 29.05.2013 року і до досягнення сином повноліття (а.с.9).

З копії виконавчого листа №442/3839/13-ц, виданого 15 серпня 2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області вбачається, що вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 гривень на дитину, щомісячно, починаючи з 29.05.2013 року і до досягнення сином повноліття (а.с.10).

Відповідно витягу з реєстру територіальної громади, зокрема відомостей про особу наданих з відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби на підставі відомостей, отриманих від Бориславської територіальної громади, номер витягу: 2024/001379214, дата та час формування 09.02.2024р. 09 год.05 хв. прізвище позивача ОСОБА_6 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 змінено на Челик (а.с.200).

20 вересня 2013 року ОСОБА_7 , державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, відкрив виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і до досягнення сином повноліття. (а.с.102), що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 39663810 від 20 вересня 2013 року.

З копії постанови державного виконавця від 15 жовтня 2013 року №09-161302 вбачається, що виконавчий лист №442/3839/13-ц від 15 серпня 2023 року виданий Дробицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення аліментів скерований для виконання за місцем праці боржника ОСОБА_2 (а.с.98)

Постановою про скасування процесуального документа від 05 вересня 2023 року, начальником відділу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савчин Н.В. скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 жовтня 2014 року, що видав ОСОБА_8 (не діє) при примусовому виконанню виконавчого листа №442/3839/13-ц від 15 серпня 2023 року виданого Дробицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 гривень на дитину, щомісячно, починаючи з 29.05.2013 року і до досягнення сином повноліття (а.с.108).

Відповідно до постанови про прийняття виконавчого провадження від 05 вересня 2023 року прийнято вищезазначене провадження за №39663810 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа (а.с.107).

Зазначені обставини підтверджуються інформацією про виконавче провадження (а.с.110-112); назва виконавчої дії: скасування виконавчої дії від 30.10.2014 року «Повернення ВД стягувачеві п.1ч.1 ст.47 (за письмовою заявою стягувача).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах АСВП №39663810 від 01 листопада 2023 року, складеного ОСОБА_4 , старшим державним виконавцем Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Львів), при примусовому виконанні виконавчого листа №442/3839/13-ц, виданого 15 серпня 2013 року, констатовано, що станом на 31 жовтня 2023 року у ОСОБА_2 є заборгованість по сплаті аліментів в користь ОСОБА_6 , на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 50 078 гривень (а.с.148-150).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що за період від з 29 травня 2013 року по 22 травня 2023 року немає підстав для стягнення із відповідача пені, оскільки його вини у несвоєчасній сплаті аліментів за зазначений період суд не встановив.

Однак з таким висновком суду колегія суддів не погоджується, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи та визнано самим відповідачем, відповідач знав та не міг не знати про свій обов`язок сплати аліментів та такий обов`язок періодично виконував, однак сплачував такі нерегулярно та не у вказаних у судовому рішенні розмірах.

Суми сплати аліментів та періоди їх сплати не оспорювалися сторонами вказані в їх розрахунках та розрахунку виконавця.

Дійсно, Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

З врахуванням вказаних змін до законодавства державним виконавцем збільшено суму аліментів, яка підлягала стягненню з вересня 2018 року 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не менше мінімального гарантованого розміру, визначеного законом. Однак здійснено це вже у 2023 році при поновленні виконавчого провадження та здійсненні розрахунку заборгованості.

Однак, в матеріалах виконавчого провадження №39663810 та справи вцілому відсутні докази того, що державний виконавець збільшив розмір необхідних до сплати аліментів з 2018 року та повідомляв боржника ОСОБА_2 (або його роботодавця) про те, що з вересня 2018 року йому необхідно сплачувати більший розмір аліментів.

За таких обставин, вини відповідача у несплаті аліментів на збільшену суму заборгованості по сплаті аліментів з 2018 року дійсно немає та такої судом не встановлено.

Однак, як вказано вище, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2013 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 гривень на дитину, щомісячно, починаючи з 29.05.2013 року і до досягнення сином повноліття, про яке відповідач знав та яке виконував частково та нерегулярно та не у повному обсязі.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який у частині внесення платежів відповідачем, є однаковим у виконавця та сторін, станом на 23 травня 2023 року у відповідача була заборгованість у розмірі 9 817 грн. (42000 грн. (400 грн. на місяць Х 120 місяців) 38183 грн. аліментів сплачених відповідачем станом на травень 2023 року).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) зазначено, що положення Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Належних та достатніх доказів на підтвердження відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, з розрахунку щомісячної суми необхідної до сплати, про яку відповідач знав, матеріали справи не містять.

Зважаючи на вказане слід констатувати, що відповідачем вини у неналежному виконанні рішення суду та виникненні згаданої заборгованості не спростовано, жодних доказів поважності причин виникнення заборгованості не наведено та доказів цього не представлено.

Оскільки відповідач мав перед позивачкою заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 червня 2013 року по 22 травня 2023 року станом на час подання позову у згаданому розмірі, наявні правові підстави для стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати останніх за вказаний період, однак не більше суми заборгованості, про що йдеться у ст. 196 СК України.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню неустойка, нарахована за період з01 червня 2013 року по 22 травня 2023 року у розмірі не більше 9817 грн., що становить 100 відсотків заборгованості за аліментами за спірний період.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, а тому зробив висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з 1 червня 2013 року по 22 травня 2023 року у сумі 9817 грн. В задоволенні ж решти позову слід відмовити.

Вказаним доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими та саму скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бориславського міського суду Львівської областівід 26 березня 2024 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за період з 01 червня 2013 року по 22 травня 2023 року у розмірі 9817 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 01 травня 2025 року.

Судді: Я.А. Левик

Н.П. Крайник

М.М. Шандра