Справа № 442/353/25 Головуючий у 1 інстанції: Коваль Р.Г.
Провадження № 22-ц/811/686/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Федоренко Ольги Петрівни на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 лютого 2025 року в складі судді Коваль Р.Г. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

встановив:

15 січня 2025 року позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Федоренко О.П., звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 1830 грн. 76 коп. та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 лютого 2025 року позовну заяву адвоката Федоренко Ольги Петрівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Ухвалу оскаржила ОСОБА_1 , апеляційну скаргу в інтересах якої подала адвокат Федоренко О.П. Вважає ухвалу незаконною, постановленою з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачка звернулась до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та заподіяної ушкодженням здоров`я, а отже, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, що не враховано судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали.

Окрім того, звертає увагу на те, що нормами процесуального права передбачено залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі, проте у такому випадку, у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява не може бути вже бути повернута позивачу, а відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України та п. 8 ч.1 ст. 257 ЦПК України має бути залишена без розгляду. Проте, грубо порушуючи зазначені норми, суддя після відкриття провадження у справі, постановив ухвалу про повернення позовної заяви позивачу.

Також зауважує, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя керувався ст. 185 ЦПК України, при цьому грубо порушує строки, визначені цією статтею.

Враховуючи те, що ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 лютого 2025 року постановлена з грубим порушенням норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, просить таку скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно із ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву не перешкоджає перегляду судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Разом з цим, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити виходячи з такого.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не усунула недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, а саме не виконали вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху в частині сплати судового збору. При цьому, суд першої інстанції не вбачав підстав для звільнення позивачки від сплати судового збору за позовом, в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки питання про відшкодування моральної шкоди є предметом спору та наявність таких обставин, згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України підлягає доказуванню позивачем, відтак дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають оплаті судовим збором.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення колегія суддів враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Право на звернення до суду реалізується особою у порядку, встановленому ЦПК України.

Загальні вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначені статтями 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно із ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Разом з тим, у позовній заяві зазначила, що відповідно до п.п.2, 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільняється від сплати судового збору у всіх інстанціях.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В цей же день, 04 лютого 2025 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачці триденний строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі, а саме для сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. за вимогу про відшкодування моральної шкоди.

У вказаній ухвалі суд вказав на те, що позивачка звільняється від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» лише за вимогою про відшкодування матеріальної шкоди, а вимога про відшкодування моральної шкоди повинна бути оплачена судовим збором.

На виконання вимог ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 лютого 2025 року позивачка подала заяву, в якій просила врахувати положення п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», за яким вона звільнена від сплати судового збору, оскільки вимога заявлена про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`ям та продовжити розгляд цивільної справи.

За змістом частин 11, 13 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Натомість, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції помилково застосував положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, які в даному випадку не могли бути застосовані, оскільки поширюються на випадки, коли у визначений строк позивач не виконає вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, постановленої до відкриття провадження у справі, а не після відкриття провадження у справі.

Суд першої інстанції не врахував дані обставини і вищезазначені вимоги процесуального закону та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Оскільки, оскаржувана ухвала є незаконною в силу порушення судом порядку вчинення процесуальної дії, апеляційний суд не надає оцінку наявності або відсутності недоліків поданої позовної заяви, обґрунтованості встановлення таких недоліків на стадії після відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, наявні правові підстави для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Федоренко Ольги Петрівни задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 лютого 2025 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 29 квітня 2025 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді С.М. Бойко

С.М. Копняк