Справа № 541/595/25
Номер провадження 2/541/547/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 квітня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Морозовської О.А.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. На підтвердження позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миргороді Полтавської області помер ОСОБА_2 , який є батьком позивача. Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, в т.ч. на будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Позивач прийняв спадщину, але постановою державного нотаріуса Миргородської державної нотаріальної контори Полтавської області Бобир О.Ю. від 10 жовтня 2024 року вих. № 1324/02-31 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в т.ч. у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок. Така ситуація виникла через те, що вказаний будинок батько позивача побудував, але не оформив своє право власності на будинок. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, житловий будинок та всі будівлі та споруди по АДРЕСА_1 побудовані до 5 серпня 1992 року. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 27 лютого 2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання (а.с. 22), ухвалою суду від 20 березня 2025 року закрито підготовче провадження та розгляд справи призначено на 22 квітня 2025 року ( а.с. 50).

В судове засідання позивач не з`явився, його представник - адвокат Сидоренко Ю.В. подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити та провести судовий розгляд без його участі та без участі позивача (а.с. 54).

Представник відповідача Пищимуха Н.М. направила до суду клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника відповідача, в якому зазначила, що Миргородська міська радапроти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує (а.с. 45-46).

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миргороді Полтавської області помер ОСОБА_2 , який був батьком ОСОБА_1 , який є позивачем по справі (а.с. 4, 5). Після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа №211/2011, спадщину прийняв його син ОСОБА_1 (а.с. 6, 28-44).

Постановою державного нотаріуса Миргородської державної нотаріальної контори Полтавської області Бобир О.Ю. від 10 жовтня 2024 року вих. № 1324/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок. (а.с. 7).

Згідно з довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації» Миргородської міської ради від 16 вересня 2024р. № 1479-Д станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (попередня адреса: АДРЕСА_2 ) не зареєстровано.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ОСОБА_2 заповіту не залишив.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разу неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину. Інших, спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Вказана обставина підтверджується копіями матеріалів спадкової справи № 211/2011, наданої до суду Миргородською державною нотаріальною конторою. У зв`язку із викладеним позивач законно претендує на визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (попередня адреса: АДРЕСА_2 ), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 15.01.2021 року по справі №1540/3952/18 прийшов до наступних висновків.

Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №623/214/17.

Вперше на законодавчому рівні встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», а до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

За п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

Таким чином, у разі реєстрації збудованого до 5 серпня 1992 року будинку, особою яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по своїй суті підтверджує факт відповідності будинку будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з рішенням виконавчого комітету Миргородської міської Ради депутатів трудящих від 27 квітня 1972 року № 190 ОСОБА_2 було відведено під індивідуальне житлове будівництво земельну ділянку площею 600 кв.м. по АДРЕСА_2 та надане право безстрокового користування нею. На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 було надано дозвіл на проведення будівельних робіт на вказаній земельній ділянці від 30 травня 1972 року (а.с. 9, 10, 11, 12).

Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 16 вересня 2024 року, що міститься в матеріалах справи, житловий будинок та всі будівлі та споруди по АДРЕСА_1 побудовані до 5 серпня 1992 року (а.с. 13-15).

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що враховуючи те, що будівництво вищезазначеного житлового будинку, який є об`єктом спадщини, відбувалось відповідно до чинного на час його будівництва законодавства і що на момент смерті спадкодавця цей будинок був повністю збудований, проте спадкоємець не може оформити належне йому право власності на вказаний будинок в порядку спадкування відповідно до вимог закону з тих підстав, що реєстрація права власності на будинок відсутня, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на цей будинок у порядку спадкування за законом.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Миргородська міська рада Полтавської області, , адреса місцезнаходження: вул. Незалежності, 17, м. Миргород, Полтавська область, 37600.

Повний текст судового рішення складено 02 травня 2025 року.

Суддя: О. А. Морозовська