Справа № 752/7909/22
Провадження № 2/752/405/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Зінченка Д.В.

представників позивача- ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача- Проходи Ю.Л.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Житлово-будівельного кооперативу «Музикант» про відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка в липні 2022 року звернулася до суду з позовом і, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача:

-129 375, 00 грн. шкоди, завданої залиттям належної їй на праві власності квартири з його вини;

-32 602, 50 грн. інфляційних втрат;

-4 000, 00 грн. витрат на проведення оцінки.

Посилається в позові на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , де обслуговуючою організацією є відповідач.

27 січня 2022 року сантехнік ЖБК перевіряв систему опалення в квартирі.

Під час виконання робіт через його дії в системі опалення сталася аварія, під тиском води зламався кран, внаслідок чого квартира заливалася водою протягом 30 хвилин.

28 січня 2022 року вона звернулася до відповідача з заявою про складання акту про залиття, однак у зв`язку з його відмовою такий акт нею був складений самостійно.

07 лютого 2022 року вона отримала акт ЖБК, в якому була відображена не повна інформація, в зв`язку з чим 10 лютого 2022 року нею було направлено відповідачу повторне звернення з вимогою скласти акт належної форми.

16 лютого 2022 року нею була направлена вимога створити комісію та скласти акт належної форми.

17 лютого 2022 року відповідачем був складений акт про аварію від 05 лютого 2022 року в редакції ві 17 лютого 2022 року.

В Акті її донькою було зазначено, що акт неповний, а саме: пошкоджені віконні відкоси та штори в кухні, оздоблення стін та меблі в коридорі та кімнаті.

03 березня 2022 року вона отримала Висновок про об`єкт незалежної оцінки ПП «Експертозабезпечення», відповідно до якого ринкова вартість завданого їй матеріального збитку внаслідок залиття квартири становить 129 375, 00 грн.

Враховуючи, що залиття квартири мало місце з вини відповідача вона 20 травня 2022 року звернулася з вимогою про відшкодування шкоди, однак відповіді не отримала.

З урахуванням цього, просить задовольнити позов.

Позов був зареєстрований судом 11 липня 2022 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 15 липня 2022 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 09 листопада 2022 року суд перейшов до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов.

06 жовтня 2022 року представник відповідача подав відзив, яким проти позову заперечував.

Не заперечуючи самого факту залиття, зазначив, що позивачка є власником квартири, а тому саме вона зобов`язана піклуватися про квартиру та її приналежності, в тому числі за поточний ремонт, а також з`єднання між трубою опалення та краном, клапаном, тощо, що їй належить.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку забезпечує утримання та ремонт спільного майна та прибудинкової території та належні умови проживання та задоволення господарських побутових потреб.

Позивачка не надала доказів укладення нею договору з ЖБК, а також що кран та з`єднання труби в її квартирі відноситься до спільного майна багатоквартирного будинку, за належне утримання та ремонт яких несе управитель.

Позивачка, як член кооперативу, зобов`язана здійснювати поточний ремонт квартири за власні кошти, як це передбачено п.40 Статуту ЖБК.

Вважає, що позивачкою не доведено протиправної поведінки відповідача, оскільки не доведено, що саме відповідач мав забезпечити поточний ремонт та належний стан окремих частин її квартири.

Саме вона, як власник квартири, мала забезпечити її ремонт та окремих складових.

Крім того, зазначила, що без згоди позивачки, як власника, доступу в квартиру ніхто не може мати.

В момент аварії в квартирі знаходилася ОСОБА_2 , а не позивачка, а тому припускає, що доступ до обладнання квартирі надавався і іншим особам, діяльність яких відповідачем не регулюється.

Просить у впозові відмовити.

05 грудня 2022 року позивачка подала відповідь на відзив.

Зазначає, що відповідач тривалий час надає послуги з утримання будинку АДРЕСА_2 та встановлював комунікації в квартирі:встановлюєвав крани на труби опалення, проводив заміну труби у ванній кімнаті та заміну пломб на лічильниках, тощо.

Відповідно до Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерств регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 219 від 15 серпня 2018 року, система теплопостачання відноситься до внутрішньобудинкової системи.

Таким чином відповідач, як управитель будинку, має здійснювати дії по утриманню будинку, в тому числі обслуговування внутрішньобудинкових систем, яку перевіряв сантехнік відповідача ОСОБА_4 у її квартирі.

Те, що аварія сталася саме з вини сантехніка ЖБК підтверджується і Актом самого ЖБК від 05 лютого 2022 року в редакції від 17 лютого 2022 року, який підписано головою правління Брайченко Г.Г.

Крім того, саме вона 27 січня 2022 року о 20:44 в групі Viber мешканців будинку повідомила про аварійну ситуацію в будинку (розірвало кран у руках сантехніка).

Зазначає, що коли б сантехнік не порушив правила безпеки і посадові інструкції при перевірці систем опалення при зриві крана в квартирі у підвалі мав би бути перекритий вентиль з гарячою водою.

Однак сантехнік був один, в підвалі нікого не було, як і у нього не було ключів від підвалу.

Поки за його викликом знайшли голову правління з ключами, пройшло багато часу, що привело до таких обсягів залиття.

Представники позивачки в судовому засіданні позов підтримали.

Представник відповідача проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законодавством встановлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан, та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення.

В п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Судом встановлено, що позивачка на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 вересня 2017 року є власником квартири АДРЕСА_1 .

27 січня 2022 року сталося залиття належної позивачці на праві власності квартири.

Відовідно до Акту про аварію,складеного комісією ЖБК «Музикант» від 05 лютого 2022 року ( у новій редакції від 17 лютого 2022 року), 27 січня 2022 року в квартирі АДРЕСА_3 трапилася аварія на трубі системи центрального опалення.

За змістом Акту о 17.30 сантехнік ЖБК ОСОБА_4 зайшов до квартири з метою ліквідувати повітряні пробки в ситемі центрального опалення, які виникли в результаті зупинення подачі опалення з котельні.

Під час відкручування клапату для спуску повітря на трубі відбувся розрив з`єднання між трубою та краном, що призвело до викиду брудної гарячої води з системи опалення під тиском, в результаті чого залиття квартири гарячою водою відбувалося протягом 20-25 хвилин.

Рівень води в квартирі був у середньому 5 - 7см.

Внаслідок аварії пошкоджена підлога в кухні, коридорі, одній кімнаті, були залиті нижні секції кухонного гарнітура та частково нижні частини дверей у кухні та однієї кімнати.

Бризки води забруднили стіни та стелю.

Відповідно до висновку комісії аварія відбулася за непередбачених обставин ( передчасний вихід з ладу з`єднання між трубою та краном ).

( т.1, а.с. 24 - 25; 32;+ )

Відповідно до Висновку оцінювача ПП» Експертзабезпечення» про об`єкт незалежної оцінки від 03 березня 2022 року ринкова вартість матеріального збитку внаслідок залиття квартири становить 129 375. 00 грн.

З Висновку вбачається, що він виготовлений та підписаний директором ПП» Експертзабезпечення» Тупіченко Г.Д. та оцінювачем ОСОБА_5 .

Оцінювач ОСОБА_5 має Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №423/21, виданий ФДМУ 27 травня 2021 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №583 від 26 березня 1999 року, свідоцтво про реєстрацію в Держреєстрі оцінювачів № НОМЕР_1 від 15 серпня 2013 року.

Оцінка проводилася на підставі укладенього Договору №1361 від 22 лютого 2022 року, укладеного між позивачкою та ПП» Експертзабезпечення».

( т.1, а.с. 33 - 54 )

Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт.

В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

З акту про залиття вбачається, що він складений з додержанням процедури його складання комісією ЖБК «Музикант», в ньому відображені усі факти, що мали бути зазначені в ньому, а тому суд вважає, що він відповідає вимогам, викладених у Правилах.

В Акті зазначена причина залиття, встановлено місця та розміри залиття квартири.

Обставни залиття квартири підтвердили в судовому засіданні і свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , сантехнік, який обслуговує ЖБК на підставі Трудової угоди від 01 жовтня 2017 року.

( т.2, а.с. 123 )

Суд вважає, що наданий позивачкою Висновок про оцінку завданої їй шкоди є належним доказом розміру завданої їй матеріальної шкоди, відповідачем не спростований і підстав вважати дані докази неналежними відсутні.

Суд при цьому також враховує, що за клопотанням представника відповідача, який заперечував вину ЖБК в завданні шкоди позивачці, ухвалою суду від 22 січня 2024 року в справі була признчена судова будівельно-технічна експертиза з метою з`ясування причин аварії та розміру завданої позивачці матеріальної шкоди внаслідок залиття, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Оплата вартості експертизи була покладена на відповідача.

29 квітня 2024 року справа була повернута з експертної установи без виконання ухвали суду в зв`язку з неоплатою її вартості відповідачем.

( т.2, а.с. 51 - 53; 56 - 59 )

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Звертаючись до суду, позивачкою були надані докази як залиття квартири, так і висновок про розмір завданої шкоди.

Суд при цьому також зважає на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява № 61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Суд вважає, що відповідач, будучи забезпеченим правовою допомогою фахівця в галузі права з моменту виникнення спору в суді, ухиляючись від участі в експертизі шляхом відмови від її оплати, не довів відсутності своєї вини в залитті квартири позивачки.

З урахуванням цього, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки в цій частині.

Що стосується стягнення інфляційних втрат у порядку ст. 625 ЦК України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дана норма закону поширюються на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт).

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 757/31418/15-ц від 13 листопада 2019 року, платежі, встановлені ст. 625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер (неустойку тощо).

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Разом із тим, платежі, встановлені ст. 625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер (неустойку тощо).

Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У даній справі Верховний Суд прийшов до висновку, що розмір коштів, який підлягає стягненню на користь позивача, рішенням суду не встановлено, прострочення виконання грошового зобов`язання на час розгляду справи не настало.

Зазначено також, що оскільки трансформація деліктного зобов`язання в грошове шляхом присудження до виплати грошової компенсації за заподіяну шкоду за рішенням суду не відбулася, підстави для стягнення інфляційних втрат та 3% річних при ухваленні рішення відсутні.

З урахуванням приведеного, підстави для задоволення вимог позивачки в цій частині відсутні.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, викладені в відзиві та в судовому засіданні йог представником, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Права та обов`язки виконавців комунальних послуг та управителів врегульовано ст.8 Закону.

Так, відповідно до ст.8 Закону виконавець комунальної послуги має право: доступу до житла, інших об`єктів нерухомого майна для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку, в порядку, визначеному законом і договорами про надання комунальних послуг.

Виконавець комунальної послуги зобов`язаний : вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством.

Такими ж правами та обов`язками наділений і управитель .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Частиною 1 ст.8 Закону визначено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Відповідно до п.п.5, 6 Розділу 17 Статуту ЖБК`Музикант», затвердженого рішенням Загальних зборів від 08 грудня 2016 року, житлово-будівельний кооператив зобов`язаний: своєчасно здійснювати ремонт жилого будинку, забезпечувати безпередійну роботу інженерного обладнання будинку та житлових приміщень; здійснювати внутрішньоквартирний поточний ремонт або сплачувати його вартість, якщо необхідність в його проведенні викликана ушкодженням частин будинку чи його конструктивних частин.

Судом встановлено та підтверджено як Актом від 05 лютого 2022 року ( в редакції від 17 лютого 2022 року ), так і свідком ОСОБА_4 , сантехніком ЖБК, саме він усував несправності внутрішньобудинкової системи теплопостачання, в тому числі в квартирі позивачки 27 січня 2022 року, що призвело до аварії та залиття.

Що стосується припущень представника відповідача про можливість доступу до обладнання в квартирі позивачки інших осіб, ще спростовується Актом самого ЖБК.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, суд приходить до висновку про часткове задоволення имог позивача в приведеному вище розмірі.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

З урахуванням приведеного та викладеного вище, приведені у відзиві заперечення суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовані наданими суду доказами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення вимог позивачки, з відповідача на її користь підлягає стягненню 1325, 70 грн. судового збору, а також 4 000. 00 грн. судових витрат на проведення оцінки завданої шкоди.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 319, 509, 625, 1166, 1190, 1192 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 133, 141, 259, 263 - 266, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу`Музикант» на користь ОСОБА_3 129 375, 00 грн. матеріальної шкоди, 4 000, 00 грн. витрат на проведення оцінки та 1 325, 70 грн. судового збору.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Житлово- будівельний кооператив`Музикант», адреса:03127 м.Київ провулок Коломиївський, 9, .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02 травня 2025 року.

Суддя К.В. Машкевич

.