ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м. Чернівці

Справа № 725/8082/24

Провадження №22-ц/822/421/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.,

суддів: Височанської Н. К., Перепелюк І. Б.,

секретар Сарган Ю. В.,

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ,

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича, на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 березня 2025 року, головуючий у І-й інстанції Піхало Н. В.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О.

В обґрунтування скарги зазначав, що 05 серпня 2024 року, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження ВП № 74902936, виявлено, що приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі поданої представником стягувача ОСОБА_2 заяви про відкриття провадження, до якої окрім оригіналу виконавчого листа № 725/1392/14-ц не було додано документів, які підтверджують його повноваження як представника стягувача на подання відповідних заяв й, відповідно, повноважень діяти від імені ТОВ «Кредитні ініціативи» він права не мав, а тому приватним виконавцем при вирішенні питання про наявність підстав для відкриття виконавчого провадження даний факт не перевірено, а відтак безпідставно та незаконно 01 травня 2024 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а також постанову про опис та арешт майна боржника.

Згідно з базою даних про інформацію про юридичну особу ТОВ «Кредитні ініціативи» відсутні дані щодо такого працівника товариства як ОСОБА_2 , а згідно із Статутом товариства такі заяви можуть бути подані та підписані виключно керівником ТОВ «Кредитні ініціативи» Конько А. О.

Приватним виконавцем, у порушення вимог закону, не було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, а направлено лише постанову про опис та арешт майна боржника, при отриманні якої заявнику стало відомо про існування відкритого виконавчого провадження.

При винесенні постанови про арешт земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0265, розташованої в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області, площею 0,4121 га, цільове призначення - для ведення селянського особистого господарства, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 , приватний виконавець також діяв у порушення вимог закону та при накладенні арешту, з подальшим відчуженням земельної ділянки, не вжив визначених законом заходів щодо отримання доказів належності даної земельної ділянки на праві власності саме боржнику.

Просив визнати дії приватного виконавця неправомірними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 01 травня 2024 року, а також постанову про опис та арешт майна боржника від 02 травня 2024 року.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 березня 2025 року скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О. задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О. в частині неповідомлення у встановленому законом порядку боржника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження АСВП №74902936 з примусового виконання виконавчого листа № 725/1392/14-4, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 14 вересня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 033 682, 49 грн та судового збору в сумі 3 464,72 грн.

Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О. з винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 02 травня 2024 року в рамках виконавчого провадження АСВП №74902936 з примусового виконання виконавчого листа № 725/1392/14-4, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 14 вересня 2017 року.

Визнано неправомірною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області про опис та арешт майна боржника від 02 травня 2024 року в рамках виконавчого провадження АСВП №74902936 з примусового виконання виконавчого листа № 725/1392/14-4, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 14 вересня 2017 року.

В іншій частині вимог скарги відмовлено.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що нездійснення приватним виконавцем юридично значущих і обов`язкових дій на користь боржника, які на підставі закону віднесені до його компетенції, були об`єктивно необхідними та реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені, є проявом пасивної поведінки, тобто бездіяльності.

Приватним виконавцем не були використані повною мірою повноваження, надані йому Законом України «Про виконавче провадження», що призвело до протиправної бездіяльності та по суті унеможливило належне інформування боржника про стан та перебіг виконавчого провадження.

В ході розгляду справи підстав для повернення виконавчого документу стягувачу приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення не встановлено та заявником не наведено, а тому оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена правомірно й, відповідно, підстав для її скасування суд не убачає.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена приватним виконавцем 01 травня 2024 року згідно з поданим представником ТОВ «Кредитні ініціативи» оригіналом виконавчого листа та зави про відкриття виконавчого провадження, які були подані саме 01 травня 2024 року, однак інформація щодо наявності на праві власності у боржника земельної ділянки, згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 16 квітня 2024 року за вих. № 8-24-0.21-1285/2-24, отримана на запит виконавця від 10 квітня 2024 року (а.с. 58-59), тобто більше ніж за два тижні до відкриття виконавчого провадження та подання заяви про відкриття виконавчого провадження, що свідчить про неправомірність дій приватного виконавця.

При цьому доказів на підтвердження правомірності своїх дій та відповідності їх вимогам Закону України «Про виконавче провадження» при здійсненні відповідного запиту до відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем суду не надано.

Згідно з Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дані щодо належності ОСОБА_1 на праві власності саме земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0265, розташованої в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області, площею 0,4121 га з цільовим призначенням - для ведення селянського особистого господарства, відсутні.

За таких обставин, при винесенні оскаржуваної постанови про опис та арешт майна приватним виконавцем не було вжито усіх передбачених Законом заходів щодо встановлення належності на праві власності ОСОБА_1 певного індивідуально визначеного нерухомого майна - земельної ділянки й, відповідно, постанова про опис та арешт майна, у порушення п. 1 абзацу 3 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», не містить повні відомості про земельну ділянку, яка б належала боржнику на праві власності, що не дає можливості встановити її об`єктивний стан та індивідуальну визначеність, у тому числі належність боржнику на прав власності.

Не погоджуючись з ухвалою суду, приватний виконавець Кондрюк К. О. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні скарги відмовити.

Посилається на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є необ`єктивною, необґрунтованою.

Вказує на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження направлена боржнику рекомендованим листом на адресу, зазначену у виконавчому листі, тому боржник вважається належним чином повідомлений згідно з ч.1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження».

Земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0265 належить боржнику ОСОБА_1 , що підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області.

Приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою описано земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0265.

Зазначає, що дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризуються чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Приватний виконавець зобов`язаний вживати усіх передбачених законом заходів з метою повного фактичного виконання виконавчого документа, що і було зроблено у межах виконавчого провадження АСВП №74902936.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За вимогами частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О. перебуває виконавче провадження АСВП №74902936 з примусового виконання виконавчого листа № 725/1392/14-4, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 14 вересня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 033 682, 49 грн, та судового збору в сумі 3 464,72 грн.

01 травня 2024 року представник ТОВ «Кредитні ініціативи» - Філіппов І. В. подав приватному виконавцю заяву про відкриття виконавчого провадження з оригіналом виконавчого листа № 725/1392/14-ц, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 14 вересня 2017 року, копію постанови Герцаївського відділу державної виконавчої служби від 26 квітня 2024 року про повернення виконавчого документа. На підтвердження повноважень представника надав копію довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зимою Н. Ф. за реєстраційним номером 2109 від 01 листопада 2023 року, яка наявна у матеріалах виконавчого провадження.

01 травня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К. О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 725/1392/14-ц, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 14 вересня 2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 033682,49 грн та судового збору в сумі 3 464,72 грн.

02 травня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К. О. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0265, розташованої в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області, площею 0,4121 га, цільове призначення - для ведення селянського особистого господарства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

В рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року в справі № 1-7/2013 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі-рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає виконанню у порядку та у спосіб, передбачений Законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону).

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Задовольняючи скаргу щодо визнання бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О. в частині неповідомлення у встановленому законом порядку боржника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження АСВП №74902936 з примусового виконання виконавчого листа № 725/1392/14-4, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувану постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 01 травня 2024 року направлено 13 травня 2024 року на адресу відомого та зазначеного у виконавчому документів місця проживання скаржника, але останнім не отримано та повернуто на адресу відправника з відмітною «за закінченням терміну зберігання». Отже, особисто скаржником ОСОБА_1 оскаржувану постанову не було отримано, а про її існування йому стало відомо лише 05 серпня 2024 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У виконавчому листі, виданому Першотравневим районним судом м. Чернівці від 14 вересня 2017 року на виконання рішення цього суду від 22 серпня 2017 року ( справа №725/1392/14-ц), місцезнаходженням/ місцем проживання боржника ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 .

Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 7490293 на виконання вказаного рішення суду було направлено боржнику рекомендованим поштовим відправленням за адресою, яка вказана у виконавчому листі, проте остання повернулась із зазначенням причин повернення «за закінченням терміну зберігання»( т.1, а.с. 56, 64).

Отже, відправлення постанови про відкриття виконавчого провадження за адресою, яка була вказана у виконавчому листі, свідчить про належне повідомлення боржника про початок примусового виконання рішення суду, тому висновки суду першої інстанції про неналежне повідомлення боржника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження є необґрунтованими та не відповідають обставинам справи.

Також колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що при винесенні оскаржуваної постанови про опис та арешт майна приватним виконавцем не було вжито усіх передбачених Законом заходів щодо встановлення належності на праві власності ОСОБА_1 певного індивідуально визначеного нерухомого майна - земельної ділянки й, відповідно, постанова про опис та арешт майна, у порушення п. 1 абзацу 3 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», не містить повні відомості про земельну ділянку, яка б належала боржнику на праві власності, що не дає можливості встановити її об`єктивний стан та індивідуальну визначеність, у тому числі належність боржнику на праві власності.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (пункт 6, 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (частини перша-третя статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним виконавцем 02 травня 2024 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0265, розташованої в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області, площею 0,4121 га, цільове призначення - для ведення селянського особистого господарства.

При винесенні постанови від 02 травня 2024 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, приватний виконавець Кондрюк К. О. встановив, що боржнику на праві приватної власності належить земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0265.

Із відповіді Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 16 квітня 2024 року за вих. № 8-24-0.21-1285/2-24 вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0265, площею 0,4121 га, з цільовим призначенням - для ведення селянського особистого господарства, розташована в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області, належить на праві власності ОСОБА_1 , що посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ№437451 від 29 вересня 2006 року.

Висновок суду першої інстанції про неправомірність дій приватного виконавця при використанні інформації щодо наявності на праві власності боржника земельної ділянки згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 16 квітня 2024 року за вих. № 8-24-0.21-1285/2-24, є безпідставним, оскільки приватний виконавець у межах відкритого виконавчого провадження зобов`язаний вживати Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

З 01 січня 2013 року, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр», державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність належних доказів щодо підтвердження належності боржнику ОСОБА_1 індивідуально визначеного майна, а саме земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0265, розташованої в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області, площею 0,4121 га з цільовим призначенням - для ведення селянського особистого господарства.

Тому відсутність інформації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо належності ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0265, розташованої в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області, площею 0,4121 га з цільовим призначенням - для ведення селянського особистого господарства, не спростовує належність земельної ділянки за кадастровим номер :01:001:0265 на праві власності боржнику ОСОБА_1 .

Установивши, що дії приватного виконавця виконавчого округу виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О. спрямовані на виконання судового рішення, прийнята ним постанова відповідає вимогам частини першої, пунктів 6, 7 частини третьої статті 18, частини п`ятої статті 26, частин першої-третьої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог скарги.

Представник заявника ОСОБА_3 не навела обґрунтування, яким чином були порушені права, як боржника, при винесенні приватним виконавцем Кондрюком К. О. постанови про опис та арешт майна боржника від 02 травня 2024 року в рамках виконавчого провадження АСВП №74902936 з примусового виконання виконавчого листа № 725/1392/14-4, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 14 вересня 2017 року.

Згідно з частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Допущене судом першої інстанції неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О. та ухвалення в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 374, 376, 377, 381- 384, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 березня 2025 року в частині задоволення скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович, товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», про визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича щодо неповідомлення у встановленому законом порядку боржника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження, визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича з винесення постанови про опис та арешт майна боржника, визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області про опис та арешт майна боржника від 02 травня 2024 року в рамках виконавчого провадження АСВП №74902936 з примусового виконання виконавчого листа № 725/1392/14-4, скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 08 травня 2025 року.

Головуючий І. М. Литвинюк

Судді: Н. К. Височанська

І. Б. Перепелюк