Провадження № 22-ц/4808/583/25
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач Барков В. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів: Василишин Л. В.,

Максюти І. О.,

секретар: Петрів Д. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2025 року в складі суддіМелещенко Л. В., ухвалене в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області, повний текст якого виготовлено 14 лютого 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовано тим, що 22 лютого 2022 року позивач був прийнятий на роботу до КП «Івано-Франківськводоекотехпром» на посаду радника за сумісництвом.

З 04 квітня 2022 року, ОСОБА_1 виконував роботу на посаді радника на умовах дистанційної роботи. З наказом про запровадження дистанційної форми роботи позивача не ознайомлювали, але фактичні трудові правовідносини з роботодавцем у нього були саме на умовах дистанційної форми роботи. Робоче місце позивача знаходилося в адміністративному приміщенні ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Богдана Хмельницького, 59а.

Однак, наказом від 21 травня 2024 року № 152/05-02 позивача було звільнено із займаної посади, підставою такого рішення була відсутність позивача на робочому місці за період з 26 квітня 2024 року по 21 травня 2024 року. Проте, позивач зазначає, що з доповідною запискою та актами про його відсутність на робочому місці останнього ніхто не ознайомлював. Якщо зазначені акти складалися, тоді викладена в них інформація не відповідає дійсності, оскільки в усі дні, якими датовані вказані акти, позивач перебував на основному робочому місці. Для фіксації фактів відсутності позивача на робочому місці та подальшого їх відображення в цих актах ніхто з працівників КП «Івано-Франківськводоекотехпром» за місцезнаходженням його основного робочого місця не з`являвся. Таким чином, позивач вважає вказані документи недостовірними доказами, а встановлений відповідачем факт його прогулу відсутнім як такий.

За таких обставин та з урахуванням збільшених позовних вимог, позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ КП «Івано-Франківськводоекотехпром» № 152/05-02 від 21 травня 2024 року про звільнення з роботи ОСОБА_1 ; поновити позивача на посаді радника КП «Івано-Франківськводоекотехпром» з 26 квітня 2024 року; стягнути з КП «Івано-Франківськводоекотехпром» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 квітня 2024 року по 30 липня 2024 року у розмірі 22 848,00 грн (а.с. 30-32).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 до КП «Івано-Франківськводоекотехпром» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади радника апарату управління КП «Івано-Франківськводоекотехпром», відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, з 26 квітня 2024 року на 21 травня 2024 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 21 березня 2025 року було відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року справу призначити до розгляду.

22 квітня 2025 року ОСОБА_1 та КП «Івано-Франківськводоекотехпром» звернулися до Івано-Франківського апеляційного суду із спільною заявою про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

В обґрунтування заяви зазначили, що дійшли згоди щодо урегулювання спірних питань на засадах взаємних поступок, що виключає необхідність апеляційного перегляду справи. За таких обставин просили затвердити погоджену ними мирову угоду наступного змісту:

«Мирова угода про врегулюваня спору між сторонами у справі № 344/12320/24

Укладена у місті Івано-Франківськ 18 квітня 2025 року між: ОСОБА_1 , який є позивачем у справі у цивільній справі № 344/12320/24 (позивач по справі) та комунальним підприємством «Івано-Франківськводоекотехпром», яке є відповідачем цивільній справі № 344/12320/24, в особі генерального директора Савенка Віталія Сергійовича, який діє на підставі Статуту (відповідач по справі), керуючись положеннями частини 7 статті 49, статті 207 Цивільного процесуального кодексу України, домовились про укладення мирової угоди на таких умовах:

1. Сторони спору погоджуються закінчити розгляд справи № 344/12320/24 у суді апеляційної інстанції шляхом зміни формулювання/підстави розірвання трудового договору з ОСОБА_1 з прогулу без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України на звільнення за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України з 21 травня 2024 року.

2. КП «Івано-Франківськводоекотехпром» протягом трьох днів з моменту набрання чинності ухвали суду про затвердження мирової угоди надає ОСОБА_1 належно засвідчену копію наказу про внесення змін до наказу № 152/05-2 від 21.05.2024 року у частині підстави звільнення ОСОБА_1 з прогулу без поважних причин згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України на звільнення за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України.

3. Позивач, ОСОБА_1 відмовляється від пред`явлених позовних вимог до КП «Івано-Франківськводоекотехпром», зокрема в поновленні на роботі та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

4. Позивач, ОСОБА_1 підтверджує той факт, що відповідач, комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром»,здійснило з ним всі розрахунки, які пов`язані або можуть бути пов`язані з трудовими правовідносинами, що між ними склалися.

5. Сторони засвідчують, що не мають і не матимуть в майбутньому будь-яких претензій одна до одної в частині трудових правовідносин (підстав і предмету спору по справі № 344/12320/24).

6. Мирова угода набирає чинності з дати її затвердження судом.

7. Мирову угоду укладено в трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для учасників процесу та для приєднання до матеріалів справи № 344/12320/24.

В підтвердження вказаного вище, сторони нижче підписали дану мирову угоду:

(підпис) Біян Б. Р.

В інтересах Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром»,(скріплений печаткою підпис) Генеральний директор Савенко В. С. ».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представника КП «Івано-Франківськводоекотехпром», які просили затвердити мирову угоду та закрити провадження у справі, дослідивши подану заяву, колегія суддів дійшла висновку про задоволення поданої заяви.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з пунктом п`ятим частини першої, частиною другою статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно положень ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Процесуальний та змістовний аналіз цивільно-процесуальних норм, що врегульовували питання укладення сторонами мирової угоди і її визнання судом згідно з положеннями ЦПК України, свідчать про тотожність мети укладення сторонами мирової угоди, умов і порядку її укладення, подібність обмежень і наслідків укладення.

Мирова угода від 18 квітня 2025 року, про затвердження якої просять сторони, від імені позивача ОСОБА_1 підписана ним особисто, а від імені відповідача КП «Івано-Франківськводоекотехпром», Генеральним директором Савенком В. С., який діє на підставі Статуту.

Умови мирової угоди не суперечать закону, не стосуються прав та інтересів інших осіб і не є невиконуваними.

Оскільки визначених статтею 207 ЦПК України підстав для відмови у затвердженні мирової угоди не встановлено, апеляційний суд приходить висновку про задоволення спільної заяви ОСОБА_1 та КП «Івано-Франківськводоекотехпром» та затвердження укладеної ними мирової угоди від 18 квітня 2025 року у справі № 344/12320/24.

У зв`язку з затвердженням мирової угоди апеляційний суд відповідно до статті 373 ЦПК України визнає нечинним рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2025 рокута закриває провадження у справі.

Керуючись статтями 207, 255, 373 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 і Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром»про затвердження мирової угоди і закриття провадження у справі задовольнити.

Затвердити мирову угоду від 18 квітня 2025 року, укладену між ОСОБА_1 і Комунальним підприємством «Івано-Франківськводоекотехпром»на наступних умовах:

«Мирова угода про врегулювання спору між сторонами у справі № 344/12320/24.

Укладена у місті Івано-Франківськ 18 квітня 2025 року між: ОСОБА_1 , який є позивачем у справі у цивільній справі № 344/12320/24 (позивач по справі) та комунальним підприємством «Івано-Франківськводоекотехпром», яке є відповідачем цивільній справі № 344/12320/24, в особі генерального директора Савенка Віталія Сергійовича, який діє на підставі Статуту (відповідач по справі), керуючись положеннями частини 7 статті 49, статті 207 Цивільного процесуального кодексу України, домовились про укладення мирової угоди на таких умовах:

1. Сторони спору погоджуються закінчити розгляд справи № 344/12320/24 у суді апеляційної інстанції шляхом зміни формулювання/підстави розірвання трудового договору з ОСОБА_1 з прогулу без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України на звільнення за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України з 21 травня 2024 року.

2. КП «Івано-Франківськводоекотехпром» протягом трьох днів з моменту набрання чинності ухвали суду про затвердження мирової угоди надає ОСОБА_1 належно засвідчену копію наказу про внесення змін до наказу № 152/05-2 від 21.05.2024 року у частині підстави звільнення ОСОБА_1 з прогулу без поважних причин згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України на звільнення за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України.

3. Позивач, ОСОБА_1 відмовляється від пред`явлених позовних вимог до КП «Івано-Франківськводоекотехпром», зокрема в поновленні на роботі та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

4. Позивач, ОСОБА_1 підтверджує той факт, що відповідач, комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром»,здійснило з ним всі розрахунки, які пов`язані або можуть бути пов`язані з трудовими правовідносинами, що між ними склалися.

5. Сторони засвідчують, що не мають і не матимуть в майбутньому будь-яких претензій одна до одної в частині трудових правовідносин (підстав і предмету спору по справі № 344/12320/24).

6. Мирова угода набирає чинності з дати її затвердження судом.

7. Мирову угоду укладено в трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для учасників процесу та для приєднання до матеріалів справи № 344/12320/24.

В підтвердження вказаного вище, сторони нижче підписали дану мирову угоду:

(підпис) Біян Б. Р.

В інтересах Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром»,(скріплений печаткою підпис) Генеральний директор Савенко В. С. ».

Визнати нечинним рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2025 року.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 06 травня 2025 року.

Судді В. М. Барков

Л. В. Василишин

І. О. Максюта