Справа №717/329/25
Номер провадження 2/717/133/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді: Кудиби З. І.,

при секретарі: Житарюк А. С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Кельменці цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16 лютого 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 4393066. Згідно договору відповідач отримав кредит у сумі 5000 грн., строком на 364 днів.

25 жовтня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 25/10/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 25/10/2024, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 35 635,22 грн., з яких: 4 999,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 135,23 грн. - сума заборгованості за відсотками, штрафні санкції 2 500,00 грн.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», ні на рахунки попереднього кредитора.

За даними поденного Розрахунку заборгованості за Договором № 4393066 від 16.02.2024 року у період з 16.02.2024 року по 25.10.2024 року включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 30647.73 грн.

Посилаючись на те, що до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 25.10.2024 року № 25/10/2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4393066 від 16.02.2024 року загальна сума заборгованості склала 35635,22 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 4999,99 грн., заборгованості за процентами 28135,23 грн., штрафні санкції 2500 грн.

Відповідно до умов строк дії (п. 1.3 Договору № 4393066) -- строк кредиту 364 днів: з 16.02.2024 року по 14.02.2025 року.

Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024, строк дії Договору № 4393066 від 16.02.2024 року не закінчився.

А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 26.10.2024 року по 27.01.2025 року (94 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 11750 грн.

Позивач свої зобов`язання за Договорами позики виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач в свою чергу всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед позивачем не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.

А тому просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 44 885,22 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422.40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 13 лютого 2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального провадження, підготовче судове засідання призначено на 11 березня 2025 року.

Підготовче судове засідання, призначене на 11 березня 2025 року, не відбулось через хворобу головуючої судді.

Відповідач з`явився в підготовче судове засідання, призначене на 8 квітня 2025 року, підтримав подане позивачем клопотання про витребування доказів по справі, відтак у підготовчому судовому засіданні була оголошена перерва до 1 травня 2025 року, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

29 квітня 2025 року на адресу суду від АТ КБ «Приват Банк» надійшли витребувані судом документи.

В підготовче судове засідання 1 травня 2025 року з`явився відповідач та подав суду заяву про визнання позову. Також в поданому клопотанні просив зменшити відшкодування ним витрат на правничу допомогу, а також просив розстрочити виконання судового рішення терміном на один рік через тяжке матеріальне становище.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Представник позивача у судове засідання не з`являвся, разом із позовом просив розглядати справу без його участі, не заперечував про винесення заочного рішення.

Враховуючи подання відповідачем заяви про визнання позову, а також те, що таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в підготовчому судовому засіданні суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та вказав на час його проголошення о 8 год 30 хв 2 травня 2025 року.

Судом встановлено, що 16 лютого 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 4393066. Згідно договору відповідач отримав кредит у сумі 5000 грн., строком на 364 днів.

Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «81509». Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»

Підписавши договір про надання споживчого кредиту, відповідач взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2. Договору).

25 жовтня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 25/10/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 25/10/2024, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 35 635,22 грн., з яких: 4 999,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 135,23 грн. - сума заборгованості за відсотками, штрафні санкції 2 500,00 грн.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», ні на рахунки попереднього кредитора.

Рішенням № 251124/1 від 25.11.2024 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» змінено найменування на ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».

За даними поденного Розрахунку заборгованості за Договором № 4393066 від 16.02.2024 року у період з 16.02.2024 року по 25.10.2024 року включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 30 647.73 грн.

Посилаючись на те, Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4393066 від 16.02.2024 року загальна сума заборгованості склала 35635,22 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 4999,99 грн., заборгованості за процентами 28135,23 грн., штрафні санкції 2500 грн.

Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4393066 строк кредиту 364 днів: з 16.02.2024 року по 14.02.2025 року.

А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 26.10.2024 року по 27.01.2025 року (94 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 11750 грн.

Позивач свої зобов`язання за Договорами позики виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач в свою чергу всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед позивачем не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно з вимогами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» - якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідач в судовому засіданні підтвердив той факт, що дійсно отримав кредит в розмірі 5 000,00 грн, проте не зміг його вчасно повернути через тяжке матеріальне становище.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що відповідач не виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання судового рішення, суд вважає, що дане клопотання обґрунтоване, при цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 265 ч. 7, п. 2 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення;

Згідно вимог ч.3,4 ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Суд, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виконанні спору;

2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо;

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

З заяви відповідача ОСОБА_2 та доданих до неї документів вбачається, що останній протягом 2022-2025 років працював, проте його щомісячні доходи не перевищують мінімальної заробітної плати. Крім того, за твердженням відповідача, він проживає з батьком, який є пенсіонером, а тому потребує від відповідача як матеріальної підтримки, так і догляду за ним.

Враховуючи доведеність доданими до заяви документами щодо скрутного фінансового становища відповідача, воєнний стан, який введений на території України, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання цього рішення суду на 10 (десять) місяців по 30 квітня 2026 року рівними платежами.

Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат:

І) їх дійсність;

2) необхідність;

3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по справі №820/479/18

зазначив, що як вказано в Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано суду Договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, заявку № 6541 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, Акт № 6541 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року.

Суд зазначає, що надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі №910/12876/19.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у cправі №910/2158/23.

Отже, враховуючи особливості предмета спору, незначну складність справи, факт визнання відповідачем позову по суті до початку розгляду справи по суті, а також складне матеріальне становище відповідача, виходячи з критеріїв виправданості витрат, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Судовий збір, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов визнаний відповідачем до початку розгляду справи по суті, а тому необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, інших 50 відсотків необхідно стягнути з відповідача, оскільки позовні вимоги задоволені, що відповідає вимогам ст.ст.141, 142 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 206, 207, 258, 259, 263-265, 267-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість загальною сумою 44 885,22 грн. (сорок чотири тисячi вiсiмсот вiсiмдесят п`ять гривень 22 копiйки), яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 4 999,99 грн. (чотири тисячi дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 99 копiйок), суми заборгованості за процентами, нарахованими процентів первісним кредитором 28 135,23 грн. (двадцять вiсiм тисяч сто тридцять п`ять гривень 23 копiйки), суми заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 94 календарних днів 11 750 грн. (одинадцять тисяч сiмсот п`ятдесят гривень 00 копiйок).

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто в сумі 1 211 (однієї тисячі двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» витрати у на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн (три тисячі гривень 00 коп).

Клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення терміном на один рік задовільнити частково, надати розстрочення виконання даного рішення щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат в загальному розмірі 49 096,42 грн (сорок дев`ять тисяч дев`яносто шість гривень 42 коп) в рівних частинах шляхом погашення вказаної суми по 4 909,64 грн (чотири тисячі дев`ятсот дев`ять гривень 64 копійки) щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому судове рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Строк на подання апеляційної скарги може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Загородна, буд. 15, офіс 118/2, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя: