САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1604/23
Провадження №2/726/6/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Проскурняка І. Г., за участю секретаря судових засідань Богонос Г.Й. розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_5 про витребування майна,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про визнання недійним договору дарування та про визнання права власності на спадкове майно до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_5 .

В позові посилаються на те, що він є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які на час його народження перебували у шлюбі з 26 квітня 1990 року, однак на підставі рішення Садгірського районного суду м.Чернівці їхній шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу матері було визначено прізвище ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_6 , який не складав заповідальне розпорядження, а тому спадкоємцем першої черги за законом є діти спадкодавця, якими є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Зазначає, що він з братом зареєстровані в господарстві бабусі по АДРЕСА_1 , але постійно проживають в АДРЕСА_2 , в якому був зареєстрований тільки їхній батько.

Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.Д. заведено спадкову справу №8/22 після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємцями, які прийняли спадщину станом на 26.10.2022 року є його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Крім того, 31.10.2020 року заяву про прийняття спадщини подала їхня мати ОСОБА_5 , як спадкоємець 4 черги за законом, як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.1996 року ОСОБА_6 , після смерті свого батька ОСОБА_9 , успадкував разом із сестрами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рівних частках кожний незакінчений будівництвом житловий будинок 58 % готовності, розташованого в АДРЕСА_3 .

Оскільки їхня сім`я проживала в даному господарстві і іншого житла не мала, то після смерті бабусі ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , розпочали добудовувати недобудований житловий будинок літ.Г по АДРЕСА_2 . Однак, сестри батька ОСОБА_3 та ОСОБА_4 участі в добудові не приймали, оскільки вони мали інше житло, і тільки їхній батько не мав іншого житла, тому вони з ОСОБА_5 за допомогою родичів матері, сусідів та найманих майстрів добудували будинок, а також виконували інші роботи в даному господарстві, а саме зробили огорожу, колонку, доріжки біля будинку.

Відповідно до довідки Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації від 03.11.2022 року №1584 відсоток готовності житлового будинку літ.Г по АДРЕСА_3 складає 100% готовності, відповідно до поточної технічної інвентаризації проведеної станом на 01 грудня 2016 року.

Відповідно до довідки ЧКОБТІ від 27.10.2022 року №1537 на даний час по АДРЕСА_2 є наступні будівлі: житловий будинок літ.7, загальною площею 102.6 кв.м., житловою площею 75,60 кв.м., вбиральня літ.Д, сарай літ.Б з погрібом, колонка питна №1, огорожа №2-4.

Таким чином, на час смерті батька і на час відкриття спадщини сестрам його батька належало приблизно 20/100 або по 1/5 частці житлового будинку, а решта частина будинку належала батьку та матері позивача, які в шлюбі добудували його, вклавши спільну працю та спільні кошти, збільшивши частку батька вданому майні. Вважає, що мати має право на 40/100 частин даного будинку або 2/5, а тому 2/5 частин будинку є спадковим майном після смерті батька.

В липні 2022 року його брат звернувся до Садгірського районного суду м.Чернівці із позовом про визнання майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Рішенням Садгірського районного суду м.Черінвці від 18.08.2022 року по справі №726/1123/22 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Даним судовим рішенням від 18.08.2022 року визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 майнових прав забудовника на 1/3 частину незакінченого будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_3 , літ.Г загальною площею 102,60 кв.м., в тому числі житловою 75,60 кв.м., вартістю 700 000,00 гривень, яка належить ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За його апеляційною скаргою, відповідно до постанови від 27 грудня 2022 року Чернівецького апеляційного суду по справі №726/1123/22, вищезазначене судове рішення Садгірського районного суду м.Чернівці скасовано, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини відмовлено.

Після скасування судового рішення про визнання за братом майнових прав забудовника, як таких, що входить до спадщини, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, оскільки відповідач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 подарували по 1/3 частці даного будинку відповідачці ОСОБА_4 і на даний час вона є єдиним власником даного житлового будинку і створює йому та його матері перешкоди у користуванні даним нерухомим майном. Дані обставини підтверджуються договором дарування від 25 жовтня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.01.2013 року №320151250.

Просить суд визнати недійсним договір дарування частки незавершеного будівництвом житлового будинку від 25 жовтня 2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник Іриною Миколаївною відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подарували ОСОБА_4 , 2/3 частик незавершеного будівництвом житлового будинку, готовністю 95 %, що розташований в АДРЕСА_3 , зареєстрований в реєстрі за №4264.

Визнати з ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку літ.Г, відсоток готовності 100 %, сарай з підвалом літ.Б, вбиральню літ.Д, колонка питна №1, огорожа №1-5, як спадкоємця за законом 1 черги після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Чернівці.

Представник відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_11 спрямувала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позовні вимоги не визнають. Зазначає, що після смерті її брата ОСОБА_6 відкрилася спадщина. Договором дарування частки незавершеного будинку від 25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подарували їй по 1/3 частки незавершеного будівництва житлового будинку, готовністю 95 %, що розташований у АДРЕСА_3 .

Позивач посилається, що в нього є право вимоги на 1/5 частку будинку, та його мати ОСОБА_5 на його думку має право вимоги на 1/5 частину в цьому майні.

Представник відповідачки зазначає, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_5 є неправомірними, так як вона не проживала з ОСОБА_6 однією сім`єю, без реєстрації шлюбу та вона не приймала участі в будівництві будинку.

Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь ОСОБА_4 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 гривень.

20.05.2025 року позивач спрямував до суду заяву про зменшення розміру та зміну позовних вимог.

Просить суд витребувати від ОСОБА_4 1/6 частку домоволодіння (нерухомого майна), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та складається з незавершеного будівництвом житлового будинку літ. «Г», 95 % готовності, сарай з підвалом літ. «Б», вбиральні літ. «Д» , колонки питної №1, огорожі №2-4 у власність ОСОБА_1 .

В судове засідання сторони не прибули. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи, про причини не явки суд не повідомили.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, хоча належним чином повідомлялась про день час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному об`ємі.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 09.06.1995 року (а.с.9)

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 11 січня 2022 року (а.с.12).

Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.08.1996 року визначено, що спадкоємцями майна ОСОБА_9 , яке складається з незакінченого будівництвом житлового будинку готовністю 58 %, розташованого в АДРЕСА_3 є його діти донька ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , (а.с.20).

Листом приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Н.В. №89/02-14 від 26.10.2022 року підтверджується, що після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведено спадкову справу №8/2022. Спадкоємцями, які станом на 26.10.2022 року, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 є його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім того в матеріалах спадкової справи є заява ОСОБА_5 про прийняття спадшини у порядку визначеному ст.1264 ЦК України (а.с.29 том 2).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.10.2022 року підтверджується, що ОСОБА_3 належить на праві приватної спільної часткової власності 1/3 об`єкта житлової нерухомості за адресою АДРЕСА_3 (а.с.178).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.10.2022 року підтверджується, що ОСОБА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності 1/3 об`єкта житлової нерухомості за адресою АДРЕСА_3

Договором дарування частки незавершеного будівництвом житлового будинку від 25.10.2022 року, який посвідчений приватний нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подарували ОСОБА_4 2/3 частки незавершеного будівництвом житлового будинку, 95 % готовності, що розташований у АДРЕСА_2 (а.с.21-22).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 13.06.2023 року по справі №726/1414/22 усунуто ОСОБА_4 перешкоди у користуванні та розпорядженні незакінченим будівництвом житловим будинком по АДРЕСА_3 шляхом виселення ОСОБА_5 в будинку без надання іншого житлового приміщення (а.с.76-88).

Постановою ВП № 72138976 від 29.06.2023 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №726/1414/22 виданий 26.06.2023 (а.с.89).

Звітом ФОП ОСОБА_12 об`єктом оцінки якого є незавершене будівництвом 95 % готовності будинковолодіння за адресою АДРЕСА_3 становить 606 810,00 гривень (а.с.182-198).

Як вбачається із технічного паспорта, виданого Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації від 18.01.2022 року, по АДРЕСА_2 є наступні будівні: житловий будинок літ.7, загальною площею 102.6 кв.м., житловою площею 75,60 кв.м., вбиральня літ.Д, сарай літ.Б з погрібом, колонка питна №1, огорожа №2-4 (а.с.199).

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно він особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Пунктом 3 частини першої статті 388 ЦК України встановлено, що в разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Отже, аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Проте відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «При реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном (04 липня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 641/8266/16-ц, провадження № 61-5131св20 ( ЕДРСРУ №112087843).

У постанові Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164ц12 вказано, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 14 квітня 2621 року в справі №754/11747/18 (провадження №61-22947св19), від 23 лютого 2022 року у справі № 201/4783/19 (провадження № 61-10587св20), від 07 грудня 2022 року у справі № 757/2618/14- (провадження № 61-4958в21), від 15 березня 2023 року у справі № 759/8653/17 (провадження № 61-15468св19) та від 18 квітня 2023 року у справі № 674/839/21 (провадження №61-9594св22).

Таким чином, оскільки відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на витребування майна від добросовісного набувача, передбачене статтею 388 ЦК України, переходить до спадкоємців власника.

До подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах: від 20 квіг 2021 року у справі №727/967/16-ц (провадження №61-14293св19), від 22 червня 2022 року у справі №335/8468/18 (провадження №61-8286св21), від 14 червня 2023 року у справі №715/2438/21 (провадження №61-748cв23), від 14 червня 2023 року у справі 757/23492/13-ц (провадження №61-11014в20), від 19 червня 2023 року у справі № 521/4328/16 (провадження №61-4268в23) та інших.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що за загальним правилом, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, е неефективними.

Близькі за змістом висновки наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження №14-25бце18, пункт 98), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208ис18, пункти 115, 116), від 19 травня 2020 року у справі М? 916/1608/18 (провадження N? 12-135/с/g пункт 80), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-12520). Отже, у тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є не ефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 / 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Подібні висновки викладені також і в інших постановах, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 522/7636/14-u (провадження №14-63бце18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97rc19), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (провадження № 14-39бцс19), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16- (провадження 14-221) та у постановах Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі 462/5804/16-ц (провадження № 61-39342св18), від 26 лютого 2020 року у справі 263/16124/17 (провадження № 61-5121св19), від 08 липня 2020 року у справі 462/5536/16-1 (провадження № 61-34501св18), від 01 грудня 2021 року у справі № 463/2340/17 (провадження № 61-16441 св20).

Крім цього, у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 199/8324/19 (провадження №14-212цс21) за позовом про визнання протиправними рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію права власності, Велика Палата Верховного Суду вказала про те, що якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то ефективним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із дужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису Державного реєстру прав. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідними для відновлення його права.

Зважаючи на викладене, суд виснує про те, що ОСОБА_1 набув право на спадщину, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог про витребування від ОСОБА_4 1/6 частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , оскільки це є ефективним способом захисту порушеного права на володіння та користування майном.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зч.1, 2ст.141ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи,покладаються: 1)у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, то сплачений ним судовий збір у розмірі 5259,02 гривень підлягає стягненню з відповідачів на його користь.

Керуючись ст.ст.388, 1216, 1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1268 ЦК України та ст.ст. 4, 7, 8,81, 263-265, 273, 315, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_5 про витребування майна - задовольнити.

Витребувати від ОСОБА_4 1/6 частку домоволодіння (нерухомого майна), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та складається з незавершеного будівництвом житлового будинку літ. «Г», 95 % готовності, сарай з підвалом літ. «Б», вбиральні літ. «Д» , колонки питної №1, огорожи №2-4 у власність ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) та ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір по 1 753,01 гривень з кожного на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя І. Г. Проскурняк