Справа № 285/2292/25
провадження № 2-н/0285/147/25
У Х В А Л А

06 травня 2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Мозговий В. Б., вирішуючи питання про прийняття до свого провадження цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2025 згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим по справі визначено суддю Мозгового В. Б. та справу передано мені на розгляд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

З аналізу норм права про відвід (самовідвід) суддів ст. ст. 36-39 ЦПК України слідує, що законодавець визнає за сторонами право на відвід, а за суддею - на самовідвід, але тільки в разі наявності визначеної причини, в силу якої правосуддя може бути упередженим або несе ризики виглядати таким.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід (самовідвід), якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Такі висновки покладені в основу рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 24.05.1989 року у справі за заявою Гаусшильдта (Hauschildt Case), відповідно до змісту якого, при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Проаналізувавши фактичні обставини вищевказаної справи та зазначені норми процесуального закону, головуючим суддею у справі заявлено самовідвід з тих підстав, що боржником у заяві зазначено ОСОБА_2 , який є суддею Звягельського міськрайонного суду Житомирської області, а відтак з метою усунення можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному і упередженому розгляді справи, уникнення потенційної підозри певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи, вважаю, що існують беззаперечні підстави для заявлення самовідводу.

З огляду на вищевикладене, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості, необ`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи, суддя дійшов висновку, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Мозгового В. Б., задовольнити.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини передати до канцелярії суду для повторного розподілу між суддями Звягельського міськрайонного суду Житомирської області в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 14 та ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Мозговий