Провадження № 2/953/1031/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Кузьменко Б.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Дзюбенко Олена Василівна,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Моісеєнко Оксана Олексіївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

Позивач ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , пред`явила до суду позов, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 (чотири тисячі) 00 грн щомісячно, що підлягає індексації відповідно до вимог чинного законодавства, починаючи з 21 грудня 2024 року до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що між нею та відповідачем було розірвано шлюб, що підтверджено рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.01.2023. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис № 298. Позивач зазначає, що ще до розірвання шлюбу через несприятливі відносини з відповідачем та у зв`язку з воєнним станом, остання разом з неповнолітнім сином були вимушені переїхати на нове місце проживання (як біженці) до Німеччини. Також зазначає, що її син проживає разом з нею та знаходиться на її матеріальному утриманні, відповідач участі у вихованні та утриманні сина не бере. Спір між батьками про місце проживання дитини відсутній. Позивач неодноразово зверталась до відповідача про надання матеріального забезпечення їх сину, але останній не реагує і не приймає участі у вихованні, матеріальному забезпеченні сина, не цікавиться його станом здоров`я, байдужий до його належного забезпечення і розвитку, а тому позивач змушена звернутися до суду. Позивач зазначає, що вона постійно опікується та утримує дитину, забезпечує йому належний побут, вживає заходи щодо надання йому освіти, підтримує задовільний стан здоров`я і об`єктивно несе більші витрати на його утримання, при тих обставинах, що відповідач працездатний, отримує мінливий дохід та отримує дохід в натурі, його стан здоров`я дозволяє працювати, саме тому батько дитини ОСОБА_2 у змозі сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, а саме 4000, 00 грн щомісячно на утримання сина.

Представник позивача також надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила про обставини, викладені в позовній заяві.

Аргументи учасників справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Моісеєнко Оксана Олексіївна надала до суду відзив на позов, в якому просить в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів у твердій грошовій формі в розмірі 4000, 00 грн відмовити.

На обґрунтування відзиву на позов зазначає, що позивачем не надано до суду будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів проживання дитини разом з матір`ю та не зазначено про подальше місце проживання дитини. Зазначає, що відповідно до витягів територіальної громади № 2025/000236788 від 08.01.2025 та № 2025/000236853 від 08.01.2025 дитина ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та не містить інформації про вибуття дитини до іншої країни, як стверджує позивач. Крім того, відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.01.2015 по справі № 641/12878/14-ц відповідач є платником аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до інформації з АСВП за виконавчим провадженням № 48022080, дата відкриття 16.04.2015 Основ`янсько-Слобідським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з відповідача здійснюється стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 на користь матері дитини ОСОБА_6 . Також відповідач посилається на те, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України останній втратив дохід. Наразі його дохід складається з випадкового заробітку. Відсутність доходу підтверджується витягом з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів.

У подальшому 03 квітня 2025 року представник відповідача надала до суду заяву, в якій зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає частково та вважає обгрунтованим стягнення з нього аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік», який враховуючи вік дитини становить 1598 грн

Рух справи.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03 січня 2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином. Від представника позивача адвоката Дзюбенко О.В. надійшла заява, в якій остання просить розглядати справу у відсутність сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Від представника відповідача адвоката Моісеєнко О.О. надійшла заява, в якій остання просить розглядати справу у її відсутність та відсутність відповідача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.01.2023 по справі

№ 953/5082/22 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 17 січня 2017 року у Комінтернівському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 17 від 17.01.2017. Рішення набрало законної сили 24.02.2023.

Від шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 26.05.2017.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2025/000236788 від 08.01.2025, з 17.04.2018 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2025/000236853 від 08.01.2025, з 23.12.2019 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 10.01.2025, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 08.01.2025 за період з 1 кв. 2024 року по 1 кв. 2025 року встановлено, що відсутні відомості про джерела отримання ОСОБА_2 доходів, суми доходів та суми утриманих податків.

З інформації з Єдиного реєстру боржників від 21.01.2025 вбачаються відомості про боржника ОСОБА_2 , номер виконавчого провадження 48022080, документ виданий Комінтернівським районним судом м. Харкова, категорія стягнення: стягнення аліментів, орган ДВС: Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України.

У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме у твердій грошовій сумі 4 000, 00 гривень щомісячно.

Частинами 1, 2 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Такі висновки повністю узгоджуються з висновками, викладеними Верховним судом у постанові від 26 квітня 2023 року по справі № 199/3284/19.

Пред`являючи позов до суду позивач посилається на те, що дитина ОСОБА_4 проживає разом з нею, повністю перебуває на її утриманні та матеріальному забезпеченні, вона постійно опікується дитиною, забезпечує йому належний побут, вживає заходи щодо надання освіти, підтримує задовільний стан здоров`я дитини.

Разом з тим, представник відповідача посилається на те, що місцем реєстрації батька та дитини є адреса: АДРЕСА_1 , відтак позивачем не доведено проживання дитини разом з позивачем.

При цьому, відповідач не зазначає, що фактично дитина проживає разом з батьком за адресою місця реєстрації, знаходиться повністю на його утриманні та матеріальному забезпеченні.

Суд враховує, що постійне місце проживання дитини не завжди може співпадати з місцем її реєстрації. Відповідачем не надано доказів, що дитина знаходиться на утриманні та матеріальному забезпеченні батька. Крім того, у подальшому відповідач надав до суду заяву, якою не заперечував проти стягнення з нього аліментів, погодившись таким, чином з доводами позивача щодо місця проживання дитини.

В свою чергу, місце реєстрації дитини за адресою батька, не може бути підставою, яка перешкоджає матері звернутися з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини з батька, який з дитиною фактично не проживає.

При цьому, суд враховує, що доводи позивача про те, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн жодними доказами не підтверджено.

Відповідачем в ході розгляду справи надано суду докази наявності на його утриманні іншої неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 10.01.2025. При цьому, з інформації з Єдиного реєстру боржників від 21.01.2025 вбачаються відомості про боржника ОСОБА_2 , номер виконавчого провадження 48022080, документ виданий Комінтернівським районним судом м. Харкова, категорія стягнення: стягнення аліментів, орган ДВС: Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Також судом встановлено, що згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 08.01.2025 за період з 1 кв. 2024 року по 1 кв. 2025 року відсутні відомості про джерела отримання відповідачем доходів, суми доходів та суми утриманих податків.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, окрім вищевказаних обставин, суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік».

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:

дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Разом з тим, позивачем в ході судового розгляду жодним чином не доведено, що позивач, будучи матір`ю дитини та маючи відповідно до вимог ст. 141 СК України рівний з батьком обов`язок утримувати дитину, не має можливості приймати участь у витратах на дитину. Суду не надано жодних доказів на підтвердження відсутності у позивача доходу, відомості щодо наявності на її утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, або ж інших обставин, які б виключали можливість позивача приймати участь у матеріальному забезпеченні неповнолітньої дитини.

Також позивачем жодним чином не обґрунтована та не доведена необхідність стягнення аліментів саме у розмірі 4000,00 гривень, не надано жодних відомостей щодо несення витрат на утримання дитини, розмір яких відповідав би можливості покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти у зазначеному розмірі.

Позивачем не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному нею розмірі. Виходячи з матеріалів справи, на даний час відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину та протягом 1 кв. 2024 року по 1 кв. 2025 року не має офіційного доходу.

Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, прожитковий мінімум, встановлений ЗУ «Про державний бюджет України на 2025 рік» дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень, працездатний вік відповідача, виходячи з принципу розумності та справедливості, принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги та встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі твердої грошової суми у розмірі 1800 гривень, починаючи із дня пред`явлення позову до суду засобами поштового зв`язку, а саме з 23 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Щодо судових витрат.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини частково, а позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень 00 коп. щомісячно, починаючи з 23 грудня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В. Бобко