Справа № 711/9698/24
Провадження № 2/708/119/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Попельнюха А.О.,

з участю:

секретаря судових засідань Омельченко Ю. М.,

представника позивача адвоката Сечка С. В.,

представника відповідача адвоката Чакалова А. К.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чигиринського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування та

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «СК «АРКС» через свого представника адвоката Сечка С. В. звернулося до суду із позовом про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, відповідно до якого з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 26 915,66 грн.

В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 25.10.2022 о 18 год 30 хв у м. Черкаси по вул. В. Чорновола, 160 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

На момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , були застраховані в ПАТ «СК «АРКС» (попереднє найменування АТ «СК «АХА Страхування») на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 125957Га1я від 19.11.2021.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2022 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Власник пошкодженого автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. За наслідками розгляду цієї заяві пошкодження автомобіля визнані страховим випадком.

На підставі зібраних документів на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди, відповідно до умов укладеного договору, позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 110 648,45 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована а ТДВ «СК «Гардіан» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209081561.

ПАТ «СК «АРКС» звернулося до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування, за яким страхова ТДВ «СК «Гардіан» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 57 247,28 грн.

Така сума страхового відшкодування була визначена на підставі висновку про вартість (консультація № 92-d/11/00 про визначення вартості матеріального збитку власника колісного транспортного засобу від 24.01.2023). При проведенні таких розрахунків вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначена ТДВ «СК «Гардіан» у розмірі 84 162,94 грн (з урахуванням ПДВ на запасні частини), значення коефіцієнту зносу ураховано у розмірі 0,4744, відповідно вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 57 247,28 грн.

Визначення коефіцієнта фізичного зносу було проведено з урахуванням попереднього потрапляння автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у ДТП, яка мала місце 16.11.2021. Після вказаної ДТП складові частини автомобіля відновлювалися, тому ТДВ «СК «Гардіан» відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу складових автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Така страхова виплата не покриває суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. За таких обставин ОСОБА_1 , як відповідальна особа за завдання збитків, повинен відшкодувати ПАТ «СК «АРКС» різницю між визначеною ТДВ «СК «Гардіан» вартістю відновлювального ремонту та фактично сплаченою товариством сумою страхового відшкодування, що становить 26 915,66 грн. Наведені обставини стали підставою звернення до суду, тому позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на його користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 26 915,66 грн та відшкодувати понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3 028,00 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2024 справа передана за підсудністю до Чигиринського районного суду Черкаської області.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 17.01.2025 справа прийнята судом до свого провадження, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду. До участі у розгляду справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача судом залучено ТДВ «СК «Гардіан».

У визначений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відповідач у справі ОСОБА_1 через свого представника адвоката Чакалова А. К. надав суду відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач проти задоволення позову заперечував у повному обсязі. На обґрунтування наявних заперечень зазначив, що ОСОБА_1 не запрошувався для участі у огляді пошкодженого транспортного засобу, ремонтна калькуляція складена 29.11.2022 із зазначенням загальної суми відновлювального ремонту у розмірі 110 648,45 грн, проте рахунок-фактура ТОВ «Автогор» датований 16.11.2022. Крім того, відсутні докази проведення ремонтних робіт пошкодженого транспортного засобу.

Обов`язок відшкодувати шкоду за відповідача взяло на себе ТДВ «СК «Гардіан», з якою у відповідача були договірні правовідносини і розмір завданої його діями шкоди не перевищував ліміту відповідальності страхової компанії, який становить 130 000 грн. За таких обставин ОСОБА_1 не є належним відповідачем у спірних правовідносинах.

Також, у поданому відзиві представник відповідача адвокат Чакалов А. К. заявив клопотання про витребування доказів у ТДВ «СК «Гардіан», а саме просив витребувати належним чином завірені копії документів зі страхової справи.

Представник позивача адвокат Сечко С. В. подав суду відповідь на відзив, до якої долучив додаткові докази. У відповіді на відзив підтримав позов у його первісній редакції та просив суд позов задовольнити.

За наслідками розгляду заявленого клопотання суд ухвалою від 12.02.2025 витребував у ТДВ «СК «Гардіан» додаткові докази, які на виконання ухвали у визначений судом строк були надані та долучені до матеріалів справи.

За клопотанням представників сторін розгляд справи неодноразово відкладався з метою надання сторонам можливості врегулювати спір позасудовим шляхом, проте жодних проєктів мирової угоди суду надано не було. Представник позивача надав суду заяву про зменшення позовних вимог, яка судом була прийнята до розгляду.

Під час судового розгляду представник ПАТ «СК «АРКС» - адвокат Сечко С. В. позов з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримав та просив суд його задовольнити. Додатково пояснив, що відповідач ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «Автогор» грошові кошти на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в сумі 110 648,45 грн з урахуванням ПДВ. Під час розгляду питання про відшкодування зазначених виплат ТДВ «СК «Гардіан» визначила вартість відновлювального ремонту в сумі 84 162,94 грн. Проте різниця між розміром фактично виплачених коштів за ремонт пошкодженого автомобіля та розміром визначеної ТДВ «СК «Гардіан» матеріальної шкоди до даної справи відношення не має, оскільки може бути предметом окремого спору між страховими компаніями. Крім того, під час визначення розміру страхового відшкодування ТДС «СК «Гардіан» урахувало коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 0,4744, оскільки автомобіль «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , раніше вже був пошкоджений у ДТП та відновлювався. Тому визначений розмір страхового відшкодування становить 57 247,28 грн. Такий розмір страхового відшкодування визначений із урахуванням ПДВ, хоча у документах і зазначено про те, що ПДВ не враховано. Тому заявлені до відповідача вимоги стосуються різниці між визначеним ТДВ «СК «Гардіан» розміром матеріальної шкоди та фактично виплаченим страховим відшкодуванням.

Представник відповідача адвокат Чакалов А. К. під час судового розгляду позов не визнав, підтримав надані ним у відзиві на позов заперечення, та просив суд у позові відмовити. Додатково зазначив, що умовами укладеного договору між позивачем та власником пошкодженого транспортного засобу не була передбачена можливість проведення страхової виплати на рахунок суб`єкта господарювання, який здійснює відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Вартість такого ремонту була визначена до складення ремонтної калькуляції на підставі рахунку-фактури, акти виконаних робіт відсутні. Також зазначив, що під час визначення розміру страхового відшкодування ТДВ «СК «Гардіан» не врахувало ПДВ у вартості робіт, урахувавши такий податок лише на вартості запасних частин та матеріалів, хоча загальний розмір виплати включав ПДВ у тому числі на відновлювальні роботи.

Третя особа ТДВ «СК «Гардіан» участь уповноваженого представника у судовому розгляді не забезпечила, правом подання пояснень на позов та відзив не скористалася.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами спору виникли деліктні зобов`язання або «зобов`язання із заподіяння шкоди», тобто недоговірні зобов`язання, які виникають внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав. Метою даного зобов`язання є поновлення прав потерпілого за рахунок заподіювача шкоди або особи, яка несе відповідальність за завдану шкоду. До правового регулювання вказаного спору застосуванню підлягають норми Глави 82 «Відшкодування шкоди» Книги п`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України, а також норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Під час розгляду справи суд ураховує, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

До основних засад цивільного судочинства законодавцем віднесено принцип змагальності сторін, реалізація якого відбувається шляхом надання сторонам рівних прав щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, покладення на сторони обов`язку довести обставини, які мають значення для справи і на які така сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, та ризиків настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України).

Притаманний цивільному процесу принцип диспозитивності передбачає розгляд справ судом не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).

У свою чергу обов`язок доказування і подання доказів, регламентований статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України, покладає на сторони обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Виключенням із загального правила можуть бути випадки, які регламентовані законодавцем у статті 82 цього Кодексу, та можуть слугувати підставами звільнення від доказування, зокрема визнання учасниками справи обставин справи, які зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За таких обставин, ураховуючи обґрунтування заявлених позовних вимог та наданих відповідачем заперечень, суд дійшов висновку, що учасники процесу не оспорюють, що 25.10.2022 о 18 год 30 хв у м. Черкаси по вул. В. Чорновола, 160 сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «SkodaSuperb», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив пункти 12.1, 13.1. Правил дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Sandero», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . В результаті вказаної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відповідно власнику автомобіля «Renault Sandero», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ,завдані матеріальні збитки.

Наведені обставини визнані представниками сторін під час розгляду справи, відповідно в силу положень частини першої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України звільнені від доказування.

Крім того, на підтвердження наведеного до матеріалів справи долучена постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2022 у справі № 712/8993/22 (провадження № 3/712/2968/22), відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності (т. 1 а.с. 4).

Наведена постанова відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої вона ухвалена, в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Власником автомобіля «Renault Sandero», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , на підтвердження чого суду надана копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 12).

На момент дорожньо-транспортної пригоди зазначений автомобіль був застрахований на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 125957Га1я від 19.11.2021. Страховиком цього автомобіля є позивач у справі ПАТ «СК «АРКС». Строк даного договору, визначений сторонами, становить 1 рік з 18.12.2021 до 17.12.2022 (п. 17 договору) (т. 1 а.с. 5-11).

До істотних умов укладеного договору сторони включили пункт щодо виплати страхового відшкодування, яким визначили виплату страхового відшкодування «На базі авторизованої СТО на вибір страховика» (п. 14 договору). Відповідно заперечення представника відповідача щодо проведення страхової виплати у не передбачений умовами договору спосіб не ґрунтуються на умовах укладеного договору та судом під час розгляду справи не враховуються.

У свою чергу власник автомобіля марки «Skoda Superb», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на момент ДТП мав діючий поліс обов`язкового страхування власників № 209081561, страхувальником цього автомобіля було ТДВ «СК «Гардіан» (т. 1 а.с. 28). Відповідно до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспортного засобу № DCV-0020097-ЧД від 20.05.2022, укладеного між ОСОБА_1 та ТДВ «СК «Гардіан», розмір відповідальності страховика збільшений на 50 000 грн (т. 1 а.с. 101-102, 165).

Потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_2 відповідно до умов укладеного договору та вимог чинного законодавства 25.10.2022 звернувся до страхувальника ПАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (т. 1 а.с. 14-15).

Розмір завданої матеріальної шкоди власнику автомобіля «Renault Sandero», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та страхової виплати був визначений позивачем з урахуванням акту огляду транспортного засобу від 08.11.2022, рахунку-фактури № АК-00005944 від 16.11.2022, ремонтної калькуляції від 29.11.2022, розрахунку страхового відшкодування, страховим актом від 06.12.2022 (т. 1 а.с. 16-22).

Після отримання вказаних документів на підтвердження вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу страховик ПАТ «СК «АРКС» склав страховий акт № ARX3465819 від 06.12.2022 та провів розрахунок суми страхового відшкодування (т. 1 а.с. 23-25).

Визначений розмір страхового відшкодування склав 110 648,45 грн, який на підставі платіжного доручення № 934517 від 08.12.2022 був перерахований на поточний рахунок ТОВ «Автогор» (т. 1 а.с. 26).

Ураховуючи наявність у відповідача ОСОБА_1 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «СК «АРКС» 20.01.2023 звернулося до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 110 648,45 грн. До вказаної заяви позивач долучив усі наявні у його розпорядженні докази на підтвердження факту ДТП, винуватості ОСОБА_1 у її вчиненні, наявних пошкоджень застрахованого автомобіля та вартості відновлювального ремонту (т. 1 а.с. 171).

На підставі платіжної інструкції № 172005 від 25.04.2023 ТДВ «СК «Гардіан» перерахувало на користь ПАТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в сумі 57 247,28 грн (т. 1 а.с. 27). Підставою проведення страхового відшкодування у вказаному розмірі у графі «призначення платежу» зазначений страховий акт № G-25562-1 та заява № 731/18/ЦВ від 20.01.2023 (т. 1 а.с. 27).

З наданих на виконання ухвали суду про витребування доказів від 12.02.2025 копій матеріалів страхової справи, заведеної ТДВ «СК «Гардіан» судом встановлено, що вона містить тотожні із наданими позивачем докази щодо визначення розміру завданої матеріальної шкоди та правових підстав її виплати. Страховий акт № G-25562-1 у матеріалах страхової справи відсутній, відповідно суд позбавлений можливості визначити його зміст та доказове значення (т. 1 а.с. 160-245).

На обґрунтування визначеного ТДВ «СК «Гардіан» розміру страхового відшкодування до страхової справи долучена консультація № 92-D/11/00 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (т. 1 а.с. 211-221).

З аналізу такої консультації судом встановлено, що під час її надання суб`єкт оціночної діяльності визначив коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу «Renault Sandero», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 0,4744, врахував вартість нормо-години робіт у розмірі 420,00 грн/год (хоча у ремонтній калькуляції, наданою ТОВ «Автогор», вартість робіт врахована 475,00 грн/год), врахований курс валют 36,5686 грн за 1 долар США і 35,0 грн за 1 Євро (хоча у ремонтній калькуляції, наданою ТОВ «Автогор», врахований курс Євро у розмірі 35,9451 грн за 1 Євро, а за даними НБУ станом на 25.10.2022 офіційний курс гривні до Євро становив 35,9579 грн за 1 Євро), ПДВ врахований лише на запасні частини та матеріали (хоча за рахунком-фактурою ТОВ «Автогор» ПДВ врахований на всю вартість робіт, запасних частин і матеріалів).

Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що наданими доказами у сукупності доведено факт пошкодження транспортного засобу автомобіля марки «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що є наслідком винних дій ОСОБА_1 , вид та кількість таких пошкоджень.

У свою чергу щодо наявного спору між сторонами у частині розміру сплаченого страхового відшкодування ТДВ «СК «Гардіан» на користь ПАТ «СК «АРКС» та розміру грошових вимог у порядку регресу до ОСОБА_1 суд ураховує такі положення законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина перша).

Питання відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки регламентовано статтею 1187 Цивільного кодексу України. Положеннями частини другої вказаної норми регламентовано, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів.

Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування), що відповідає положенням частини другої статті 979 ЦК України.

Поняття страхування наведено у статті 1 Закону України «Про страхування», відповідно до якої страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Визначені законодавцем форми страхування передбачають, що воно може бути добровільним або обов`язковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Видами добровільного страхування можуть бути серед іншого страхування наземного транспорту (крім залізничного), що відповідає положенням частини 3 статті 6 Закону України «Про страхування».

Статтею 20 ЗУ «Про страхування» до обов`язків страховика віднесено обов`язок здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк при настанні страхового випадку.

У свою чергу у випадку виконання взятих на себе за умовами укладеного договору зобов`язань у частині сплати страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, що регламентовано статтею 27 зазначеного Закону.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

За змістом пункту 2.1 статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Водночас норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За змістом статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", покладено на страховика (винної особи) у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, визначено згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми - статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків (аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 910/3650/16, постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 910/9396/17).

На обґрунтування визначеного розміру відновлювального ремонту автомобіля «Renault Sandero», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , позивач надав суду рахунок-фактуру № АК-00005944 від 16.11.2022, ремонтну калькуляцію від 29.11.2022, розрахунок страхового відшкодування, страховий акт від 06.12.2022 та платіжне доручення на суму 110 648,45 грн. Натомість сукупність наданих доказів не дає підстав стверджувати, що саме на таку суму ТОВ «Автогор» виконав відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу.

У свою чергу ТДВ «СК «Гардіан», отримавши наведені докази, склало власну ремонтну калькуляцію, а також визначила розмір страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу на загальну суму 57 247,28 грн на підставі консультації про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу.

Аналізуючи наведене суд ураховує, що фактично матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження розміру дійсної матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого транспортного засобу через відсутність доказів вартості відновлювальних робіт.

Окремо суд ураховує, що надана суб`єктом оціночної діяльності письмова консультація не є належним доказом у справі. Оскільки відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» передбачені різні форми оціночної діяльності, зокрема вона може здійснюватися у формі практичної діяльності з оцінки майна, яка полягає у практичному виконанні оцінки майна та всіх процедур, пов`язаних з нею, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами з оцінки майна; а також може бути у формі консультаційної діяльності, яка полягає в наданні консультацій з оцінки майна суб`єктам оціночної діяльності, замовникам оцінки та (або) іншим особам в усній або письмовій формі (ст. 4 Закону).

Відповідно до статті 3 Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Статтею 12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» визначені вимоги до звіту про оцінку майна (акт оцінки майна), якими серед іншого регламентовано, що вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна (ст. 12).

Пунктом 52 Національного стандарту № 1"Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 № 1440 визначена послідовність проведення незалежної оцінки, до фінального етапу проведення якої віднесена стадія складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки.

Тобто, з аналізу наведених норм чинних нормативно-правових актів та підзаконних нормативно-правових актів наявні підстави стверджувати, що складення письмової консультації для визначення вартості матеріального збитку не передбачено, оскільки така дія, зокрема, не може бути рецензована, тобто відсутні можливості перевірки висновків суб`єкта оціночної діяльності на предмет відповідності вимогам. Відповідно такий документ не може бути належним доказом у справі.

Отже, не надання суду достатніх доказів на підтвердження розміру завданої винними діями відповідача матеріальної шкоди власнику транспортного засобу, так само як і відсутність належних доказів правомірності зменшення розміру страхового відшкодування, сплаченого ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивача, має наслідком не доведення суду факту набуття ПАТ «СК «АРКС» права вимоги до ОСОБА_1 у порядку регресу та розмір такої вимог.

Ураховуючи наведене суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із відмовою у позові судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. Відповідачем докази понесення судових витрат суду не надані, відповідно підстави розгляду питання про розподіл понесених ним судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 16, 979, 1166, 1187, 1188 ЦК України, Закону України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», ст. ст. 2, 12, 13, 43, 76-84, 89, 132-141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у позові Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники та їх адреси:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8);

Представник позивача: адвокат Сечко Сергій Володимирович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 002003, видане Радою адвокатів Запорізької області 21.01.2019, адреса робочого місця адвоката: м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 9, корп. 1, оф. 301); Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстр.: АДРЕСА_1 , прож.: АДРЕСА_2 );

Представник відповідача: адвокат Чакалов Адоніс Костянтинович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000622 від 02.12.2015, видане Радою адвокатів Черкаської області, адреса робочого місця адвоката: Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 266, оф. 211);

Третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 96).

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ