ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м.Суми

Справа №576/1/24

Номер провадження 22-ц/816/525/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2024 року у складі судді Сапона О.В., ухвалене в м. Глухів Сумської області,

в цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Свої вимоги мотивувала тим, що штаб-сержант ОСОБА_2 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії 3 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б). Наказом по прикордонному загону від 17 березня 2022 року № 77-ОС «Про особовий склад» визначено виплатити йому грошову компенсацію за невикористані за 2015-2022 роки дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій. Відповідно до розрахункового листа за травень 2022 року сума склала 49 446,88 грн. Військовослужбовця виключено зі списків особового складу прикордонного загону з 15 березня 2022 року у зв`язку зі смертю. Відповідачка є дружиною загиблого ОСОБА_2 , тому на її користь було здійснено нарахування та виплачено компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки у розмірі 15 452,15 грн та додаткової відпустки як учаснику бойових дій у розмірі 49 446,88 грн.

За результатами внутрішнього аудиту діяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України виявлено безпідставну виплату, в т.ч. ОСОБА_3 одноразової допомоги при звільненні. Також комісією, яка проводила службове розслідування, встановлено, що нормами спеціального законодавства, яке врегульовує соціальний захист військовослужбовців та виплату грошового забезпечення в Державній прикордонній службі України, не передбачено питання виплати компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, право на яку військовослужбовець набув за період проходження ним військової служби, але не використав її у зв`язку із загибеллю (смертю).

Позивачем було направлено ОСОБА_3 листа про повернення безпідставно набутих коштів № 14/2867-23-Вих 21 квітня 2023 року, проте станом на 14 травня 2023 року відповіді від останньої не надійшло.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) безпідставно набуті кошти в розмірі 64 899,03 грн та судові витрати.

Глухівський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 11 липня 2024 року у задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів відмовив.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове по суті позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що спірні правовідносини щодо виплати компенсації відповідачці як члену сім`ї загиблого військовослужбовця виникли до 05 травня 2023 року, відповідно постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2024 року № 37, яка регулює порядок виплати грошової компенсації за невикористані дні відпусток членам сімей, в тому числі військовослужбовців, до спірних правовідносин не застосовується.

Звертає увагу суду на те, що помилкове нарахування сум коштів у вигляді компенсації за невикористані дні відпустки з боку Військової частини НОМЕР_1 на користь відповідачки зазначене в аудиторському звіті за результатами внутрішнього аудиту діяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України, органів Держприкордонслужби щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей додатковою винагородою на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168. В подальшому за результатами проведеного службового розслідування 06 квітня 2023 року було видано наказ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06 квітня 2023 року № 109-АГ, в якому зазначено, що посадові особи, візуючи накази, які стали підставою для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні за сімейними обставинами в умовах воєнного стану, а також нарахування членам родин загиблих військовослужбовців компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток і додаткових відпусток як учаснику бойових дій, діяли в умовах правової невизначеності, добросовісно помилялись, вважаючи, що вказані особи мали право на наведені вище виплати.

Отже, нормами спеціального законодавства, яке врегульовує соціальний захист військовослужбовців та виплату грошового забезпечення в Державній прикордонній службі України, не передбачено питання виплати компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, право на яку військовослужбовець набув за період проходження ним військової служби, але не використав її у зв`язку із загибеллю (смертю).

Наголошує на тому, що в разі коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Відповідачка правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалася.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що штаб-сержант ОСОБА_2 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії 3 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б).

З витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 березня 2022 року № 77-ОС вбачається, що штаб-сержанта ОСОБА_2 , інспектора прикордонної служби 2 категорії 3 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) з 15 березня 2022 року виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю (а.с. 7).

Як зазначає позивач, наказом по прикордонному загону від 17 березня 2022 року № 77-ОС «Про особовий склад» було визначено виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за невикористані за 2015 2022 роки дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

З розрахункового листа ОСОБА_2 за травень 2022 року вбачається, що виплата компенсації додаткової відпустки як учаснику бойових дій склала 49 446,88 грн, а компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки 15452,15 грн (а.с. 9 на звороті).

Позивач вказує на те, що вказані кошти були виплачені дружині загиблого ОСОБА_2 ОСОБА_3

22 квітня 2023 року відповідачці було направлено вимогу № 14/2867-23-Вих від 21 квітня 2023 року про повернення безпідставно набутих коштів (а.с. 10).

Військова частина НОМЕР_1 на підтвердження своїх позовних вимог надала копію витягу з рекомендацій до аудиторського звіту за результатами внутрішнього аудиту діяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України, органів Держприкордонслужби щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей додатковою винагородою на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, за змістом якого за результатами аудиту було встановлено фінансове порушення, а саме в 3 загоні безпідставно виплачено одноразову грошову допомогу (а.с. 7 на звороті 9).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачкою ОСОБА_3 коштів у розмірі 64 899,03 грн, як і не встановлено наявності рахункової помилки, тому зазначені кошти не підлягають поверненню ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такі висновки місцевого суду узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна.

Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Разом з тим у статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачці як дружині загиблого ОСОБА_2 було виплачено компенсацію додаткової відпустки як учаснику бойових дій в розмірі 49 446,88 грн та компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки в розмірі 15452,15 грн.

Звертаючись до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів, позивач посилається на те, що на час звернення до суду з позовом нормами спеціального законодавства, яке врегульовує соціальний захист військовослужбовців та виплату грошового забезпечення в Державній прикордонній службі України, не було передбачено питання виплати компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, право на яку військовослужбовець набув за період проходження ним військової служби, але не використав її у зв`язку із загибеллю (смертю).

Доказів про набуття відповідачкою вказаних коштів у результаті рахункової помилки позивача матеріали справи не містять, на такі обставини позивач не посилається.

Встановивши, що виплата коштів була проведена позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки з його боку а недобросовісність відповідачки щодо набуття коштів не встановлена, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування оскарженого рішення суду.

Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи спір, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов