Справа № 2-2033/2010
Номер провадження № 6/521/237/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі

головуючого судді: Шевчук Н.О.

секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участі представників учасників, учасників справи:

від ОСОБА_1 не з`явилася;

від ОСОБА_2 не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в приміщенні Хаджибейського районного суду міста Одеси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про видачу дубліката виконавчого листа, у справі за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа № 2-2033/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Так, у квітні 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Тихонової Альони Миколаївни звернулася до Малиновського районного суду міста Одеси про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Зокрема, за доводами заяви про видачу дубліката виконавчого листа, заявниця наголосила, що на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 17.03.2010 року у цивільній справі №2-2033/2010 судом було видано виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 за виконавчим листом №2-2033/2010 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, до досягнення ним 18 років - до 07.07.2026 року, починаючи з дня вступу в законну силу рішення суду.

Як зазначено заявником, виконавчий лист судом видано 01.11.2024 року, та у вказаному виконавчому листі було вказано адресу боржника: АДРЕСА_2 .

За твердженнями заявника, 29.11.2024 року виконавчий лист про стягнення аліментів був надісланий для виконання до Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який в подальшому було повернуто стягувачу та надіслано їй поштою, проте за невірною адресою.

Як вказує заявник, назад оригінал виконавчого листа відправнику (ВДВС) не повернувся, що на переконання заявника є підставою для видачі судом його дубліката.

На підтвердження своєї позиції заявником суду було подано копію виконавчого листа №2-2033/2010 від 01.11.2024 року, виданого на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 17.03.2010 року у цивільній справі №2-2033/2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, до досягнення ним 18 років - до 07.07.2026 року, починаючи з дня вступу в законну силу рішення суду.

Також суду заявником було надано копію листа начальника Овідіопольського ВДВС від 28.03.2025 року №21.14-19489, у якому вказано, що 29.11.2024 року до відділу ВДВС надійшла заява представника стягувача про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 01.11.2024 року у справі №2-2033/2010. Проте, постановою державного виконавця від 02.12.2024 року було вирішено повернути виконавчий документ стягувачу на підставі п. 10 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», 06.12.2024 року виконавчий документ було направлено стягувачу поштовим зв`язком за адресою, вказаною у виконавчому документі.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 21.04.2025 року у справі №2-2033/2010 заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Тихонової Альони Миколаївни про видачу дубліката виконавчого листа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів було залишено без руху з мотивів недоплати судового збору, незазначення даних осіб учасників справи, відсутність посилання на докази втрати оригіналу виконавчого листа, відсутність документу, який свідчить про зміну прізвища заявника.

24.04.2025 року до суду надійшла заява представника заявника про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 21.04.2025 року, за доводами якої представник заявника вказала, що виконуючи вимоги суду, до заяви про усунення недоліків нею додається: примірник заяви з урахуванням ст. 175 ЦПК України та пп.17.4.п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України; квитанція про сплату судового збору у розмірі 81 грн.; копія свідоцтва про розірвання шлюбу (на підтвердження заміни прізвища стягувача); опис з фіскальним чеком та трек номером 015 відстеження з офіційного сайту Укрпошта про направлення виконавчого листа до Овідіопольського ВДВС в Одеському районі; відстеження трек номеру 140, повідомлення за яким повернуто відправнику Овідіопольський ВДВС 26.12.2024 року.

Окрім цього, заявником було зауважено, що оригінал виконавчого листа був направлений до Овідіопольського ВДВС в Одеському районі, що підтверджується описом та трек номером відстеження з офіційного сайту Укрпошта. Водночас, за твердженнями заявника, листом виконавчої служби останню повідомлено, що виконавчий лист направлено стягувачу, трек номер 140. Проте, як вказала заявник, виконавцем направлено оригінал виконавчого листа на невідповідну адресу та на запит адвоката від 25.03.2025 року чи перебуває в Овідіопольському ВДВС в Одеському районі виконавчий лист№ 2- 2033/2010 від 01 листопада 2024 року виконавець повідомив, що такий лист не перебуває. Заявник вважає, що вищезазначене підтверджує факт втрати оригіналу виконавчого документу.

Судом встановлено, що до вказаної заяви представником заявника було додано такі документи: заяву про видачу дубліката виконавчого листа із зазначенням даних осіб учасників справи; свідоцтво про розірвання шлюбу від 30.09.2010 року НОМЕР_3 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області, відповідно до якого прізвище ОСОБА_3 після розірвання шлюбу було змінено на « ОСОБА_5 »; квитанцію про сплату судового збору за подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа; копію опису вкладення до рекомендованого листа (трекінг 015), поштової накладної та фіскального чеку від 27.08.2024 року, відповідно до яких заявником до Овідіопольського ВДВС було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження, оригінал виконавчого листа №2-1477/209 від 24.03.2009 року, копію рішення Малиновського районного суду міста Одеси у справі №2-2033/2010 від 17.03.2010 року, яким внесено зміни до виконавчого листа №2-1477/2009 року від 24.03.2009 року, копію паспорта, РНОКПП, свідоцтва про розірвання шлюбу, висновку ЛКК; трекінг відправлень АТ «Укрпошта» 140, з якого судом вбачається, що 06.12.2024 року відправлення із вказаним трекінгом направлене: 07441, с. Тарасівка, яке прибуло до відділення 12.12.2024 року та повернене відправнику за закінченням терміну зберігання 26.12.2024 року.

Інших документів представником заявника до заяви про усунення недоліків, зокрема будь-яких інших відповідей виконавця, запитів адвоката, документів про надіслання на адресу Овідіопольського ВДВС виконавчого листа від 01.11.2024 року у справі №2-2033/2010 суду надано не було.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 28.04.2025 року у справі 2-2033/2010 прийнято до розгляду заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тихонової Альони Миколаївни про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів; відкрито провадження; призначено дату судового розгляду; витребувано з архіву Малиновського районного суду міста Одеси цивільну справу 2-2033/2010 та справу 2-1477/2009; витребувано з Овідіопольського ВДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) інформацію щодо надіслання/не надіслання виконавчого листа №2-2033/2010 на адресу стягувача ОСОБА_1 .

Законом України від 26.02.2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, відповідно до якого, зокрема, змінено найменування Малиновського районного суду м. Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

06.05.2025 року від Овідіопольського ВДВС до Хаджибейського районного суду міста Одеси було надіслано інформацію (вих. №21.14/-23584), з якої судом встановлено, що 06.12.2024 року постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та оригінал виконавчого документа виконавцем було направлено стягувачу (трекінг відправлення 40) за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Тарасівка, вул. Київська, 15 Б. До вказаного листа державним виконавцем було додано копію квитанції АТ «Укрпошта» від 06.12.2024 року.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомили, будь-яких заяв або клопотань про причини неявки суду не надали.

Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Хаджибейського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви про видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-2033/2010, матеріали, які надійшли з архіву Хаджибейського районного суду міста Одеси у справі №2-2033/2010 та які не знищені у зв`язку із закінченням строку їх зберігання, суд зазначає про таке.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Згідно з положенням ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, судове рішення у справі є обов`язковим для виконання. Держава забезпечує виконання судових рішень у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У даній справі судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 17.03.2010 року у цивільній справі №2-2033/2010, зокрема, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, до досягнення ним 18 років - до 07.07.2026 року, починаючи з дня вступу в законну силу рішення суду.

На виконання вказаного рішення у зазначеній вище частині Малиновським районним судом міста Одеси 01.11.2024 року було видано виконавчий лист.

У ч. 1, 3 ст. 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами.

Як вказано в пп. 17.4 п. 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

У постанові Верховного Суду від 19.04.2021 року у справі № 2-1316/285/11 зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09.10.2019 року у справі № 2-6471/06, від 03.02.2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23.06.2021 року у справі № 2-162/12.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У даній справі заявник вважає, що надані ним документи підтверджують факт втрати Овідіопольським ВДВС оригіналу виконавчого листа у даній справі.

Проте, суд з такою позицією заявника не погоджується, вважає заяву про видачу дубліката виконавчого листа необґрунтованою та передчасною, а обставини, на підтвердження яких заявником надано низку документів такими, що не знаходять своє підтвердження під час розгляду заяви.

Так, на обґрунтування своєї позиції, заявник зазначає, що оригінал виконавчого документа було втрачено у зв`язку із діями Овідіопольського ВДВС, який направив оригінал виконавчого листа у справі №2-2033/2010 від 01.11.2024 року за невірною адресою стягувача. На підтвердження цього, заявник надав суду копії опису та поштових квитанцій від 27.08.2024 року, відповідно до яких заявником до Овідіопольського ВДВС було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження, оригінал виконавчого листа №2-1477/209 від 24.03.2009 року, копію рішення Малиновського районного суду міста Одеси у справі №2-2033/2010 від 17.03.2010 року, яким внесено зміни до виконавчого листа №2-1477/2009 року від 24.03.2009 року, копію паспорта, РНОКПП, свідоцтва про розірвання шлюбу, висновку ЛКК; трекінг відправлень АТ «Укрпошта» 015.

Дослідивши направлені на ВДВС стягувачем документи, судом не вбачається направлення виконавчого листа №2-2033/2010 виданого Малиновським районним судом міста Одеси від 01.11.2024 року.

Крім того, з наданих заявником документів судом не вбачається наявності письмових та допустимих доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа, оскільки інших документів представником заявника, зокрема, будь-яких інших відповідей виконавця, запитів адвоката, документів про надіслання на адресу Овідіопольського ВДВС виконавчого листа від 01.11.2024 року у справі №2-2033/2010 суду надано не було.

Так, із наданої суду відповіді ВДВС від 06.05.2025 року вбачається, що оригінал виконавчого документу було надіслано стягувачу. В той же час, роздруківка з сайту АТ «Укрпошта» руху поштового повідомлення з трек номером 140 свідчить про те, що вказане повідомлення було 26.12.2024 року направлене відправнику, тобто Овідіопольському ВДВС.

Таким чином, з поданих заявником матеріалів та відповідей Овідіопольського ВДВС не вбачається, що виконавчий лист, виданий на виконання рішення суду від 17.03.2010 року у справі № 2-2033/2010 відносно боржника ОСОБА_2 не перебуває на примусовому виконанні у будь-якому відділі ДВС або його втрачено при пересилці поштовим зв`язком, оскільки будь-яких письмових доказів на підтвердження цього заявником не надано.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Заявник в обґрунтування своїх вимог, обмежилася лише твердженням про відсутність у неї оригіналу виконавчого листа, проте із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи не вбачається, що виконавчий лист втрачено та дійсно не перебуває на виконанні.

Враховуючи наведене вище, суд критично оцінює посилання заявника на надані ним письмові докази втрати виконавчого листа, оскільки матеріали справи, досліджені в судовому засіданні взагалі не містять відомостей про таке, мають суперечності, зокрема такі як направлення до Овідіопольського ВДВС 27.08.2024 року заяви про відкриття виконавчого провадження, оригіналу виконавчого листа №2-1477/209 від 24.03.2009 року, копії рішення Малиновського районного суду міста Одеси у справі №2-2033/2010 від 17.03.2010 року, яким внесено зміни до виконавчого листа №2-1477/2009 року від 24.03.2009 року (трекінг відправлень АТ «Укрпошта» 015 за яким вказані документи отримані ВДВС 02.09.2024 року), водночас з відповіді ВДВС від 28.03.2025 року вбачається, що заява стягувача про відкриття виконавчого провадження та виконавчий лист від 01.11.2024 року ВДВС отримав 29.11.2024 року, відтак суд вважає, що у даному разі відсутні підстави для видачі дубліката вказаного вище листа, а тому в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №2-2033/2010 слід відмовити з мотивів її необґрунтованості та передчасності.

Керуючись ст. 2, 7, 10, 12, 13, 44, 77, 81, 258-261, 263 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 18.04.2025 року (вх. №25225) про видачу дубліката виконавчого листа, у справі №2-2033/2010 за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 08.05.2025 року.

Суддя Н.О. Шевчук