1Справа № 335/154/25 2/335/986/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця.

В обґрунтування позовних вимоги зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданий Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.07.2022 року, актовий запис № 1577.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з: житлового будинку АДРЕСА_1 , земельної ділянки розміром 0,0596 га для ведення садівництва, кадастровий номер :07:001:1766; транспортного засобу «Ford Toumeo Connect», сірого кольору, 2012 року випуску, об`єм двигуна 1753, VIN номер НОМЕР_2 та транспортного засобу «Nisan Rogue», білого кольору, 2016 року випуску, об`єм двигуна 2488, VIN номер НОМЕР_3 ; тимчасові споруди по продажу товарів народного споживання по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_3 .

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1 (дружина), та два сина - ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 .

Усі спадкоємці у відповідності до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України прийняли спадщину подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Право на спадщину до цього часу жоден зі спадкоємців не отримав у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлювальних та технічних документів на нерухоме майно.

Спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не брали участі в організації поховання спадкодавця ОСОБА_4 .

Організацією похорон спадкодавця ОСОБА_4 , які відбулись 29 липня 2022 року займалася позивач за свої особисті кошти.

Поховання ОСОБА_4 здійснено на кладовищі Святого Миколая, розміщеного біля селища Високогірне на вул. Мічуріна, 1-А, ділянка № НОМЕР_4 , ряд № НОМЕР_5 , місце № НОМЕР_6 , про що в книзі реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян зроблений відповідний запис № 26681 від 29.07.2022 року, що підтверджується Свідоцтвом про поховання № 49956 від 29.07.2022 року.

За послуги пов`язані з похованням ОСОБА_4 позивач особисто сплатила 37 795 грн. 00 коп., що підтверджується «Рахунком-фактурою на організацію та проведення похорон» від 29.07.2022 року, Актом № 4018 від 28.07.2022 року та Актом № 11783 від 29.09.2023 року.

28 липня 2022 року між позивачем, як власником поховання, та ТОВ «Інтек» було укладено Договір № 49956 про догляд, а саме охорону та прибирання місця поховання.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачі зобов`язані відшкодувати витрати, які були зроблені нею на поховання спадкодавця ОСОБА_4 в сумі 25 197 гривень 00 копійок.

На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з солідарно з відповідачів суму коштів на поховання у розмірі 25 197 гривень 00 копійок, судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок, витрати на правову допомогу у розмірі 4850 гривень.

Ухвалою судді від 08.01.2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву, а також витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської Фастовець О.О. спадкову справу №104/2022 , відкриту після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

03.02.2025 року від представника відповідачів - адвоката Фельського С.Л. надійшов відзив на позов, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що позивач не надала суду належних і допустимих доказів, щодо дійсного внесення саме нею за рахунок власних коштів витрат на ритуальні послуги в сумі 37 795,00 гривень та відповідно виникнення в неї права на стягнення з відповідачів 25197,00 гривень. Крім того, з рахунку фактури не зрозуміло яким чином робились остаточні розрахунки та яку кількість послуг позивачка отримала. Щодо витрат на правову допомогу зазначив, що до матеріалів справи долучено документи про надання позивачці консультативних юридичних послуг та складання документів ТОВ « Юридично-консультаційна компанія «Візір», яка не є адвокатським об`єднанням, отже позивач не має права на відшкодування витрат за цим договором.

04.02.2025 року на виконання ухвали судді від 08.01.2025 року надано копію спадкової справи №104/2022, відкритої після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 02.04.2025 року за клопотанням представника відповідачів витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області інформацію (довідку) стосовно отримання позивачкою ОСОБА_1 , або будь якою іншою особою, допомоги від держави на поховання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.04.2025 року від позивача надійшло клопотання про залучення копій документів до справи.

24.04.2025 року на виконання ухвали суду від 02.04.2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшов лист згідно якого повідомлено, що позивачу ОСОБА_5 було нараховано та виплачено допомогу на поховання ОСОБА_4 , у розмірі 4200,00 грн. згідно її заяви від 29.08.2022 року.

05.05.2025 року від представника відповідачів надійшли заперечення на клопотання позивача про залучення документів до матеріалів справи у зв`язку з пропуском процесуального строку.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд за справи за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечує.

В судовому засіданні представник відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.1, ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності із положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачає ч.1, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ч.1-2, ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , з 02.07.2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_7 , актовий запис № 194, зареєстрованого Дніпровським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.07.2022 року, актовий запис № 1577.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, на майно, що належала йому на день смерті.

Право на спадкування за законом перейшло до дружини померлого ОСОБА_1 , та його синів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

За ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя померлий ОСОБА_4 заповіту (заповітів) на своє майно на будь-яку особу не склав.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За змістом ч.1-2, ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

03.08.2022 року заведено спадкову справу №104/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини (ч.ч.1,2,5 ст.1269 ЦК України).

За приписами ч.1-3, ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №104/2022, заведеної 03.08.2022 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською- Фастовець О.О. після смерті ОСОБА_4 :

- 03.08.2022 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської - Фастовець О.О. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4

- 04.08.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської - Фастовець О.О. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4

- 05.08.2022 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської - Фастовець О.О. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

Таким чином, до вказаного приватного нотаріуса звернулось три особи, які є спадкоємцями майна померлого спадкодавця ОСОБА_4 , та є спадкоємцями першої черги.

18.08.2023 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської - Фастовець О.О. з заявою про відкликання заяви про прийняття спадщини від 03.08.2022 року та відмови від цієї спадщини на користь сина спадкодавця ОСОБА_2 .

30.10.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Сухорукова Н.М. звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської - Фастовець О.О. зі зверненням про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Листом приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської - Фастовець О.О. щодо оформлення спадщини від 09.11.2023 №1001/02-14 ОСОБА_1 повідомлено, що для виконання вимог, передбачених ст.66 Закону України « Про нотаріат» та відповідно до п.п. 4.12,4,14 та 4,16 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщини видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, для отримання на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , необхідно надати до нотаріальної контори документи, що підтверджують право власності на належне йому майно, для встановлення складу спадкового майна та видачу свідоцтва право на спадщину.

На день направлення до суду копії даної спадкової справи №104/2022, заведеної 03.08.2022 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська- Фастовець О.О. після смерті ОСОБА_4 не видавала спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно зі статтею 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.

Загальний обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора визначений у частині першій статті 1282 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Оскільки питання щодо меж відшкодування спадкоємцями витрат, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця, статтею 1232 ЦК України не визначено, системний аналіз вказаної норми матеріального права у взаємному зв`язку з приписами частини першої статті 1282 ЦК України дозволяє дійти висновку, що таке відшкодування може мати місце лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Таким чином, при доведеності та обґрунтованості заявлених вимог, судові необхідно встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємців за статтею 1232 ЦК України.

Такий правовий висновок був викладений у Постанові Касаційного Цивільного Суду в складі Верховного Суду від 17.05.2022 року в справі №756/7001/20.

Крім того, слід відмітити, що обов`язковою умовою покладення на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця є те, що ці витрати повинні бути розумними з точки зору їхнього розміру і необхідності здійснення.

Згідно зі ст.2 Закону України „Про поховання та похоронну справу поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Ритуальні послуги - послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання.

Відповідно до ст.12 Закону України „Про поховання та похоронну справу вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах оплати тільки тих послуг, що відповідають державним стандартам та нормативним документам. Виходячи з визначення поняття „поховання відповідно до вказаного Закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Зокрема, згідно листа Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України 19.11.2003 року №193 про „Необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу.

Позивач ОСОБА_1 обґрунтувала свій позов до відповідачів тим, що відповідачі не брали участі в організації поховання спадкодавця, організацією займалася вона за свої власні кошти, тому просить стягнути з них на користь позивача 1/3 частини з кожного вказаних витрат як спадкоємців майна спадкодавця. Як доказ понесених витрат позивачем надано Рахунок-фактура на організацію та проведення похорон» від 29.07.2022 року на суму 31 450 гривень, товарний чек №193/22 про сплату 31450 гривень, Акт № 4018 від 28.07.2022 року про виконання робіт на суму 6125 гривень, та Акт № 11783 від 29.09.2023 року про виконання робіт на суму 220 гривень, при цьому з копій квитанцій на суму 6125,00 гривень, та на суму 220 грн. не вбачається що позивач є платником.

Також, в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачу ОСОБА_1 було надано одноразову матеріальну допомогу на поховання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 4200 гривень.

Як роз`яснюють перелічені норми права, розмір витрат на поховання повинен відповідати принципу розумності та необхідності.

Як зазначив представник відповідачів у відзиві на позов позивач не надала суду належних і допустимих доказів, щодо дійсного внесення саме нею за рахунок власних коштів витрат на ритуальні послуги в сумі 37 795,00 гривень та відповідно виникнення в неї права на стягнення з відповідачів 25197,00 гривень та з рахунку фактури не зрозуміло яким чином робились остаточні розрахунки та яку кількість послуг позивачка отримала.

Згідно ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем не надано доказів в порядку ст.76-80 ЦПК України, зокрема надання квитанції про сплату 31 450 гривень вже після спливу строку для надання доказів, та також відсутність на даний час свідоцтва про право на спадщину за законом, відсутність розміру частки спадщини кожного зі спадкоємців, на день звернення позивача до суду з даним позовом, при цьому відповідач ОСОБА_3 відмовився від спадщини на користь ОСОБА_2 , тому в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Згідно зі ст.ст.133, 141 ЦПК України оскільки суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, тому не підлягають і задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачів на її користь всіх понесених судових витрат.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 137; 141; 223; 263-265; 282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09 травня 2025 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 .

Суддя: А.В.Воробйов