КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 356/473/24 Головуючий у І інстанції Капшученко І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 травня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березанського міського суду Київської області від 19 листопада 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Кудіна А.В. звернулась до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що 01 березня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори № 00616-03/2023 та № 00485-03/2023, підписані електронним підписом позичальника одноразовими ідентифікаторами, за умовами яких відповідач отримав кредит.

Підписуючи вказані договори, відповідач підтвердив, що невід`ємними частинами цих договорів є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті товариства - https://www.zecredit.com.ua та є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору кредиту. Приймаючи умови Кредитних Договорів, Клієнт підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу № 3072023, згідно з яким фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

27 грудня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»укладено Договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів»за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» Права Вимоги до Боржників, вказані у реєстрі боржників.

Крім того, 08 березня 2023 року між ТОВ «ФК «Авіа Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 79450, підписаний електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування в порядку і на умовах, визначених договором.

05 січня 2024 року між ТОВ «ФК «Авіа Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»укладено Договір факторингу № 05012024, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 79450 в розмірі 14 600,00 грн.

Всупереч умовам укладених кредитних договорів, відповідач свої зобов`язання з повернення коштів не виконав та після відступлення права вимоги не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів.

Враховуючи вищевикладене, представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Кудіна А.В. просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами № 00616-03/2023 в розмірі 21 450,00 грн, № 00485-03/2023 в розмірі 23 400,00 грн та № 79450 в розмірі 14 600,00 грн, що разом становить 59 450,00 грн, а також понесені судові витрати.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 19 листопада 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»:

- заборгованість за кредитним договором № 00616-03/2023 в розмірі 21 450,00 грн, з яких 5 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 950,00 грн - сума заборгованості за відсотками;

- заборгованість за кредитним договором № 00485-03/2023 в розмірі 23 400,00 грн, з яких 6 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 400,00 грн - сума заборгованості за відсотками;

- заборгованість за кредитним договором № 79450 в розмірі 14 600,00 грн, з яких 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 600,00 грн - сума заборгованості за відсотками, всього заборгованості за договорами у загальному розмірі 59 450,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що позивачем не надано оригіналів документів, а семе: Кредитного договору з додатками № 00616-03/2023, Кредитного договору з додатками № 00485-03/2023, Витягу з Договору факторингу № 3072023 від 03 липня 2023 року, Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 3072023 від 03 липня 2023 року, Витягу з Договору факторингу № 27122023-2 від 27 грудня 2023 року, Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 27122023-2 від 27 грудня 2023 року, Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27122023-2 від 27 грудня 2023 року, Кредитного договору з додатками № 79450, Витягу з Договору факторингу № 05012024 від 05 січня 2024 року, Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 05012024 від 05 січня 2024, Витягу з Реєстру боржників від 05 січня 2024 до Договору факторингу № 05012024 від 05 січня 2024 року, що робить неможливим встановити факт боргового зобов`язання відповідача перед позивачем.

Також зазначає, що розрахунок позивача не є доказом його вимог в розумінні ст. 76 ЦПК України, не містить інформації про витрати клієнтом кредитних коштів і зарахування сплачених коштів на погашення боргу, і не підтверджений жодним первинним бухгалтерським документом, він підлягає відхиленню.

Вказує на те, що сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Ясницька Н.О. звернулась до суду апеляційної інстанції з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів, наголошує на тому, що що у даній справі предметом спору є захист порушеного права ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке полягає у невиконання договірних зобов`язань ОСОБА_1 за відповідними договорами шляхом стягнення заборгованості за ними.

Вказує, що позивачем доведено факт укладання відповідачем договору в електронній формі на погоджених сторонами умовах, факт підписання договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Ясницька Н.О. вважає, що надані позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів позичальнику та обґрунтування розміру заборгованості відповідача за кредитними договорами, отже позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законними та обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст.369 ЦПК України, розгляд справи судом апеляційної інстанції здійснюється без повідомлення учасників справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що доказів того, що ОСОБА_1 виконав належним чином зобов`язання після відступлення права вимоги, сплатив грошові кошти для погашення заборгованості суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

З матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 00616-03/2023, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 5500,00 грн на умовах строковості, зворотності на платності, а клієнт, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором; згідно з п. 1.4 кредитного договору кредит надається у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом; номер банківської картки міститься у реквізитах договору.

Сторони погодили, що даний договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на сайті товариства або в мобільному застосунку (п.п.1.9-1.10, 6.1 кредитного договору).

01 березня 2023 року ОСОБА_1 також підписав паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором, в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, розмір орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором, тощо, чим також підтвердив факт отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування виходячи із обраних ним умов, а також підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі, суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі, в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.

26 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» із заявкою на відстрочення виконання зобов`язань за Договором про надання фінансового кредиту та між сторонами укладено Додаткову угоду від 26 березня 2023 року до Договору про надання фінансового кредиту № 00616-03/2023 від 01 березня 2023 року, за умовами якої виконання зобов`язань за договором було відстрочено на 10 днів, тобто до 04 квітня 2023 року, та клієнт зобов`язався здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого Графіка розрахунків, зазначеного в угоді, в якому визначені розмір заборгованості, в том числі, за процентами, що відповідач підтвердив своїм електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

01 березня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 також укладено Договір про надання фінансового кредиту № 00485-03/2023, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності, зі сплатою процентів за його користування в розмірі 2,50 % на добу, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування (п.п.1.1-1.3, 3.4.2 кредитного договору).

01 березня 2023 року ОСОБА_1 також підписав паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

26 березня 2023 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» із заявкою на відстрочення виконання зобов`язань за вказаним вище договором та між сторонами укладено Додаткову угоду від 26 березня 2023 до Договору про надання фінансового кредиту № 00485-03/2023 від 01 березня 2023 року, за умовами якої виконання зобов`язань за договором було відстрочено на 20 днів, тобто до 14 квітня 2023 року, та клієнт зобов`язався здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого Графіка розрахунків, зазначеного в угоді, що підтвердив своїм електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено договір факторингу № 3072023, за умовами якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає за плату ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» належні йому права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли із основних договорів, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п.п.1.1-1.2,1.4 договору факторингу).

27 грудня 2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за плату передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» належні йому Права грошової вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 27122023-2 від 27 грудня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 00616-03/2023 в сумі 21450,00 грн, з яких 5 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15950,00 грн - сума заборгованості за відсотками, та № 00485-03/2023 в розмірі 23 400,00 грн, з яких 6 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17400,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Також, 08 березня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 79450 від 08 березня 2023 року, за умовами якого відповідачу надано кредит у безготівковій формі в розмірі 4000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності з фіксованою процентною ставкою в розмірі 5% від суми кредиту на добу, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування (п.п.1.1-1.4 кредитного договору).

05 січня 2024 року між ТОВ ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 05012024, згідно умов якого ТОВ ФК «Авіра Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ ФК «Авіра Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 05012024 від 05 січня 2024 року, підписаний Сторонами та скріплений їх печатками, що відповідно до п. 1.2 Договору факторингу підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною договору, міститься в матеріалах справи.

Згідно витягу з реєстру боржників від 05 січня 2024 року до договору факторингу № 05012024 від 05 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 14600,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10600,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №624024, Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст. 512 ЦК України, передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ст. 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Укладені кредитні договори № 00616-03/2023, № 00485-03/2023 підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача.

Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно з ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про Захист персональних даних».

Також, під час укладення вищевказаних кредитних договорів, відповідачем підписано електронними підписами з одноразовими ідентифікаторами паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання кредитних коштів відповідачу, де обчислено загальну вартості позики та реальну річну процентну ставки за договором надання грошових коштів у позику, в якому відображені: дата видачі позики/дата платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума позики/сума платежу за розрахунковий період, сума позики за договором/погашення суми позики, проценти за користування позикою, реальна річна процентна ставка, загальна вартість позики.

Крім того, між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового кредиту № 79450, який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача.

П. 8.1 кредитного договору сторони погодили, що цей договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Підписавши договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, клієнт підтвердив, що він ознайомився, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, а також отримав від товариства до укладення цього договору інформацію, що передбачена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п.8.7.1,8.8 кредитного договору).

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між відповідачем та первісними кредиторами не було б укладено.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18.

На підставі вищенаведених правових норм, беручи до уваги те, що вказані вище кредитні договори підписані відповідачкою електронним підписом, наявність якого разом з електронними підписами первісних кредиторів підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, є доведеним факт укладення між сторонами кредитних договорів, та про те, що позичальник всі умови договорів цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

З досліджених судом доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем доведено неналежне виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами № 00616-03/2023 в розмірі 21 450,00 грн, з яких 5 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 950,00 грн - сума заборгованості за відсотками, № 00485-03/2023 в розмірі 23 400,00 грн, з яких 6 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 400,00 грн - сума заборгованості за відсотками, та № 79450 в розмірі 14 600,00 грн, з яких 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Заборгованістьза кредитними договорами у загальному розмірі становить 59 450,00 грн.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано суду доказів отримання відповідачем кредитних коштів від первісних кредиторів апеляційний суд відхиляє, якпомилкові та безпідставні, оскільки факти їх надання підтверджуються, власне, наявними у матеріалах справи кредитними договорами, які є дійсними в силу приписів ст. 204 ЦК України про правомірність правочинів.

При цьому вимог щодо визнання зазначених правочинів недійсними чи встановлення факту їх неукладеності до суду заявлено не було.

Зазначені правочини підтверджують факт наявності відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини щодо передання в позику чи кредит відповідачу коштів у погодженому розмірі.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано оригіналів документів на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позовних вимог, не спростовує встановлених судом обставин, оскільки у відповідності до положень ст.95 ЦПК України, всі подані позивачем документи були належним чином завірені.

Крім того, ухвалою Березанського міського суду Київської області від 11 листопада 2024 року у задоволенні заяви представника відповідача про витребування оригіналів документів в даній справі було відмовлено.

У зазначеній ухвалі звернуто увагу на те, що сторона відповідача не обґрунтувала свої сумніви щодо копій наданих позивачем документів, що і не було зроблено самим відповідачем в поданій останнім апеляційній скарзі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно оцінки зібраних у справі доказів, зокрема доказів, поданих позивачем на підтвердження його доводів про наявність укладеного з відповідачем кредитного договору.

Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не надано, як і не надано доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань щодо сплати кредитних зобов'язань.

Ст. 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на те, що відповідач фактично користуючись наданими житлово-комунальним послугами, відмовлялася їх оплачувати, не погоджуючись із нарахованими тарифами позивачем, а також відмовляючись підписувати договір на управління/утримання будинку та прибудинкової території, виконання інших додаткових робіт та компенсацію витрат, що не є підставою звільнення її від зобов`язання щодо оплати фактично наданих житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог не спростовують, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

В своєму рішенні у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, ЄСПЛ зазначив про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції й зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2020 року у справі № 554/2491/17 зазначив наступне:

«Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували.

Із урахуванням того, що доводи касаційної скарги є майже ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким судом апеляційної інстанції надана належна оцінка, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх».

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає відсутніми підстави для повторного наведення тих доводів і аргументів, якими керувався суд першої інстанції при вирішенні даної справи, і з якими в повній мірі погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які були б підставою для скасування рішення суду першої інстанції не встановлено, відтак апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Березанського міського суду Київської областівід 19 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар