Справа № 182/428/25
Провадження № 2/0182/713/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.04.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до Червоногригорівської селищної територіальної громади Нікопольського району про визнання права власності на спадкове майно -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до Червоногригорівської селищної територіальної громади Нікопольського району про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка позивачці доводиться матір`ю. На день смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності від 25.07.1987 року, виданого виконкомом Придніпровської сільської ради. Вказану спадщину за законом фактично прийняв рідний брат позивача ОСОБА_4 , який спільно проживав зі своєю матір`ю до дня смерті останньої. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний брат ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с.Приямино Крупського району Мінської області Білорусь, який мешкав до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельних ділянок, кадастровими номерами: :01:009:0150, :01:017:0832, :01:015:0639, які розташовані на території Червоногригорівської селищної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області. Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_4 та своєчасно оформила заяву про прийняття спадщини після смерті рідного брата ОСОБА_4 , посвідчену секретарем виконкому Червоногригорівської селищної ради, зареєстровану в реєстрі № 1-11. Однак, 24 лютого 2022 року розпочалась повномасштабна війна російської федерації проти України. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні було введено воєнний стан, закриті всі електронні реєстри, в тому числі, реєстр речових прав на нерухоме майно, реєстр держгеокадастру, спадковий реєстр та інші. Декілька місяців від початку війни нотаріуси в Україні, в тому числі, й в місті Нікополі Дніпропетровської області не працювали. Тривалий період повідомлялось, що, у зв`язку з введенням воєнного стану, перебіг строків для вчинення юридично значущих дій призупиняється, тож позивач вважала, що строк для подання заяви про прийняття спадщини нею не пропущено. З липня 2022 року російські війська почали систематично здійснювати обстріли м.Нікополя та Нікопольського району з важкої артилерії та РСЗВ з протилежного берегу Каховського водосховища. З 10 серпня 2022 року, згідно рішення Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, місто Нікополь було віднесено до переліку територій, на яких здійснюються бойові дії. 27 листопада 2024 року позивачка звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого рідного брата ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Нікопольського нотаріального округа Апалькова Євгена, де було відкрито спадкову справу № 404/2024. Однак, 27 листопада 2024 року приватним нотаріусом Нікопольського нотаріального округа Апальковим Євгеном видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що спадкоємиця не надала документи, що підтверджують родинні зв`язки між нею та рідним братом ОСОБА_4 . Тому, на підставі викладеного, Меліховська Я.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , змушена звернутись до суду та просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнавши їх рідними сестрою та братом. А також, визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку (літ.А), житловою площею 54,4 кв.м., загальною 74,7 кв.м., літньої кухні (літ.Б), сараю (літ.В), погрібу (літ.Г), гаражу (літ.Д), вбиральні (літ.Ж), спорудження № 1- 5, І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . А також визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки, кадастровими номерами :01:009:0150 (площа 3.36 га), :01:017:0832 (площа 0.2 га), :01:015:0639 (площа 0.13 га), цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Червоногригорівської селищної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні позивачка викладені в позові обставини підтримала та на задоволенні позову наполягала. Окрім цього, додатково пояснила, що її покійний брат ніколи не мав ні дружини, ні дітей. Був одинаком і вона єдина його родичка.

Представник позивача в судовому засіданні викладені в позові обставини також підтримала та на задоволенні позову наполягала. Окрім цього, зазначила, що її довірителька доглядала як свою матір, так і покійного брата, бо інші родичі, а значить, спадкоємці відсутні. Отримати свідоцтво або дублікат свідоцтва про народження її довірителька позбавлена можливості, оскільки покійний народився в Білорусії.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не прибув, при цьому, на адресу суду надали заяву, в якій просив суд розгляд справи проводити за їх відсутності та ухвалити рішення, у відповідності до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності від 25.07.1987 року, виданого виконкомом Придніпровської сільської ради (а.с.11). При цьому, як вбачається з матеріалів справи, вказану спадщину за законом фактично прийняв рідний брат позивачки ОСОБА_4 , який спільно проживав зі своєю матір`ю до дня її смерті. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_2 рідний брат ОСОБА_5 - ОСОБА_4 помер (а.с.12) та після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельні ділянки, кадастровими номерами: :01:009:0150, :01:017:0832, :01:015:0639, які розташовані на території Червоногригорівської селищної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області. Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі, зі спадкової справи, яка була заведена на підставі заяви позивачки приватним нотаріусом Нікопольського нотаріального округа Апальковим Є.В., який у видачі свідоцтва про право на спадщину постановою від 27 листопада 2024 року відмовив, спадкоємиця не надала документи, що підтверджують родинні зв`язки між нею та рідним братом ОСОБА_4 (а.с.14, 16).

При цьому, позивачка та її представник, як на підставу звернення до суду з даним позовом, посилаються на те, що, відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до поданих доказів, а саме: довідок про спільне проживання за №№ 543, 538 від 11.12.2024 року та фото світлин, суд вважає, що факт родинних відносин між померлим ОСОБА_4 та позивачкою доведено.

Окрім цього, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які також підтвердили вищевказаний факт.

Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що позивачці доводиться колишнім чоловіком та спільне проживання вони припинили років 20 тому назад. Однак, відносини залишились нормальними. Той факт, що померлий ОСОБА_4 його колишній дружині доводиться братом, підтвердив. При цьому, доповнив, що померлий - рідний брат його колишньої дружини також колись мав дружину, але з нею давно розійшовся, а спільних дітей вони не мали.

Свідок, ОСОБА_7 суду пояснила, що позивачці доводиться подругою з дитинства та з впевненістю підтвердила той факт, що позивачка мала рідного брата. Окрім цього, доповнила, що рідний брат позивачки мав дружину, з якою проживав в незареєстрованому шлюбі та спільних дітей вони не мали.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 78 ЦПК України встановлює вимоги, згідно яких доказ вважається допустимим. При цьому, належність доказів правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з наданих позивачем та її представником документів, а також показів свідків, можливо встановити той факт, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 існує родинний зв`язок, який доведений в судовому порядку і суд вважає за можливе встановити факт, що останні один одному доводяться рідними братом та сестрою.

Що стосується заявлених вимог щодо визнання права власності, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, враховуючи той факт, що з заявою про прийняття спадщини звернулась позивачка по справі, інших спадкоємців немає, при цьому, в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості успадкувати майно, суд, з урахуванням вищевказаних вимог, приходить до висновку, що за ОСОБА_2 слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку (літ.А), житловою площею 54,4 кв.м., загальною 74,7 кв.м., літньої кухні (іт.Б), сараю (літ.В), погрібу (літ.Г), гаражу (літ.Д), вбиральні (літ.Ж), спорудження №1- 5, І; та земельні ділянки, кадастровими номерами :01:009:0150 (площа 3.36 га), :01:017:0832 (площа 0.2 га), :01:015:0639 (площа 0.13 га), цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Червоногригорівської селищної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст.4, 13,78, 81, 200, 259, 263-265, 315, 318 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до Червоногригорівської селищної територіальної громади Нікопольського району, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнавши рідними сестрою та братом.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку (літ.А), житловою площею 54,4 кв.м., загальною 74,7 кв.м., літньої кухні (літ.Б), сараю (літ.В), погрібу (літ.Г), гаражу (літ.Д), вбиральні (літ.Ж), спорудження № 1- 5, І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельні ділянки, кадастровими номерами :01:009:0150 (площа 3.36 га), :01:017:0832 (площа 0.2 га), :01:015:0639 (площа 0.13 га), цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Червоногригорівської селищної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал