Справа № 523/7030/25
Провадження №2-з/523/9/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліної С.С.,

при секретарі - Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 про витребування доказів до подання позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про витребування доказів до подання позовної заяви, в якій просить витребувати від Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія» (код ЄДРПОУ: 33636307, 65053, м. Одеса, вул Миколаївська дорога, буд. 172): Копію наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 від 30.05.2018р. №76-к; Копію наказу про звільнення ОСОБА_1 від 06.02.2024р. №12/к/тр; Довідку про заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 ; Довідку про нараховану заробітну плати помісячно за останні шість місяців роботи ОСОБА_1 без урахування податків і обов`язкових платежів.

Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 працювала на Державному підприємстві «Український дитячий центр «Молода гвардія». Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 . 31.05.2018 року вона була прийнята на роботу на посаду підсобного робітника фабрики заготівельної відділу харчування згідно наказу підприємства № 76-к від 30.05.2018 року.

Наказом підприємства від 06.02.2024 № 12/к/тр ОСОБА_1 звільнено за згодою сторін, відповідно до п.1 ст. 36 Кодексу Законів про працю України

Вищезазначене підтверджується записами у моєї трудовій книжці.

Однак, в день звільнення заявника, а саме 06.02.2024 р., відповідач письмово не повідомив про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів.

11.01.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Урядової «гарячої лінії» щодо порушення відносно неї норм чинного законодавства про працю в частині невиплати розрахункових коштів адміністрацією підприємства, на підставі чого Південним міжрегіональним управлінням державної служби з питань праці була проведена перевірка, в ході якої було встановлено, що на Підприємстві існує заборгованість із виплати заробітної плати працівникам за період з липня 2023 року по грудень 2023 року, у сумі 21,8 тис. грн.

12.02.2025 року ОСОБА_1 повторно звернулась до Південного міжрегіонального управління державної служби з питань праці щодо порушення відносно неї норм чинного законодавства про працю в частині невиплати розрахункових коштів адміністрацією підприємства, на підставі чого Південним міжрегіональним управлінням державної служби з питань праці була проведена повторна перевірка, за результатами якої до посадових осіб Підприємства були вжиті заходи відповідного реагування згідно наданих повноважень.

Після звільнення ОСОБА_1 неодноразово намагалася потрапити до керівництва Підприємства для отримання копії наказу про звільнення та довідки про заборгованість по заробітній платі, але служба охорони підприємства не допускала її на територію Підприємства.

10.03.2025 року ОСОБА_1 був направлений інформаційний запит у якому вона вимагала надати копії наказів про прийняття на роботу та про звільнення, а також довідку про заборгованість по заробітній платі, але цій запит не був отриманий працівниками Підприємства та був повернутий як не вручений.

У зв`язку з вищевикладеним у ОСОБА_1 виникла необхідність звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати.

При підготовці позовної заяви до суду у Позивача виникла необхідність встановити повну суму заборгованості по заробітній платі, яку не виплатив Відповідач Позивачу при звільненні та суми нарахованої заробітної плати помісячно за останні шість місяців роботи Позивача без урахування податків і обов`язкових платежів.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що клопотання про витребування доказів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 84 ч. 4 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 2 цієї статті, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія (ч. 4 ст. 116 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЦПК України, забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Згідно п. 4-6 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Вирішуючи питання про забезпечення доказів, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із задоволенням вказаної заяви.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як вбачається із змісту поданої заяви про забезпечення доказів, вона не містить зазначення доказів, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

При таких обставинах, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про витребування доказів до подання позовної заяви не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.76,84,116-118,260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про витребування доказів до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Аліна С.С.