УХВАЛА

02 травня 2025 року м. Кропивницький

справа № 386/940/24

провадження № 22-ц/4809/886/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2024 року у складі головуючого судді Гута Ю. О.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2024 року задоволено позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.12.2019 у розмірі 31790 грн 86 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 18105, 85 грн та заборгованості за відсотками 13685,01 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк » судовий збір у розмірі 3028 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хархан Оксана Володимирівна, оскаржила його в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі скаржницею заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2024 року.

Відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 15 квітня 2025 року з наведених у ній підстав, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені скаржницею причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними у розумінні положень процесуального закону; апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху; запропоновано скаржниці у строк, який не перевищує десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, докази на підтвердження своїх доводів.

У межах встановленого судом строку, ОСОБА_1 подала до Кропивницького апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення у даній справі. В обґрунтування зазначила, що за адресою по АДРЕСА_1 постійно знаходиться ОСОБА_1 або ОСОБА_2 , які здійснюють догляд за ОСОБА_3 , яка потребує стороннього догляду. Вказує, що саме громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно отримала 17 вересня 2024 року поштове відправлення №06 009 599 379 47 особисто, та розписалась за отримання зазначеного листа. Цей факт ОСОБА_2 виклала в заяві від 22 квітня 2025 року, яку посвідчено секретарем Побузької селищної ради Голованівського району Буряк А. Л. Відповідачка зазначає, що її представник ознайомилась з оскаржуваним судовим рішенням лише 06 березня 2025 року коли отримала доступ до справи №386/940/24 через електронний кабінет у підсистемі «Електронний Суд». З урахуванням зазначеного, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2024 року.

Вирішуючи питання щодо поновлення пропущеного скаржницею строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає таке.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відтак, чинне процесуальне законодавство не пов`язує право суду поновити пропущений строк з чітко визначеним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. При цьому, на суд покладається обов`язок обґрунтовувати відповідне своє рішення щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, а також встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata (принцип правової визначеності).

Виходячи з викладеного, клопотання чи заява про поновлення встановленого законом процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до частин першої та другої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно пункту 3 частини 6 статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Як з`ясовано апеляційним судом та зазначено в ухвалі від 15 квітня 2025 року у матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке засвідчує отримання 17 вересня 2024 року ОСОБА_1 копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції (а.с. 54).

Таким чином, відповідно до положень частини 6 статті 272 ЦПК України рішення суду вважається врученим відповідачці 17 вересня 2024 року.

Отже, з урахуванням дати отримання копії судового рішення, останнім днем строку на апеляційне оскарження рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2024 року є 17 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 30 березня 2025 року, тобто з пропуском більше ніж 6 місяців.

Відповідно до частини третьої статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

ОСОБА_1 як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що рішення суду отримала не вона, а громадянка ОСОБА_2 , яка також проживає за адресою її місця реєстрації.

На переконання колегії суддів, причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, наведені у клопотанні не є поважними та об`єктивно непереборними у розумінні вимог ЦПК, оскільки відповідачка зареєстрована за адресою, за якою було направлено копію судового рішення та проживає там, не спростувала належними доказами факт своєї відсутності у зареєстрованому місці проживання.

Доводи відповідачки щодо отримання іншою особою за адресою місця реєстрації відповідачки копії рішення не заслуговують на увагу, оскільки не можуть бути визнані такими, що достовірно підтверджують факт необізнаності ОСОБА_1 із наявністю порушеного у суді першої інстанції судового провадження та ухвалення судом рішення.

Окрім того, колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що в матеріалах справи наявне поштове повідомлення про отримання відповідачкою08 серпня 2024 року копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви у даній справі (а.с.47).

Відтак, з урахуванням зазначеного, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 не була обізнана про розгляд справи в суді першої інстанції та про ухвалення 17 вересня 2024 року місцевим судом оскаржуваного рішення.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності та зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19, процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в судочинстві виникнуть порушення прав учасників процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які вказані ОСОБА_1 є такими, що не свідчать про наявність істотних перешкод чи труднощів, підтверджених достатніми та належними доказами, для звернення із апеляційною скаргою у строки, визначені ЦПК України та не можуть бути визнані поважними.

Частинами 3, 4 ст. 357 ЦПК України визначено, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 цього Кодексу.

За п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2024 року у даній справі необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 354, 357, 358 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Судді

С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко