Справа № 308/2964/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за вищевказаним позовом.

25.04.2025 позивач ОСОБА_1 подав розглядувану заяву, в якій просить заборонити виселяти ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а також перешкоджати йому користуватися цим будинком до розгляду справи по суті; - заборонити ОСОБА_2 вселяти в житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 інших осіб до розгляду справи по суті.

В обґрунтування заявленого посилається на те, що відповідач неодноразово заявляла, що має намір виселити його з вказаного будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 150 ЦПК позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути розмірними із заявленими позивачем вимогами.

З контекстного аналізу наведених норм слідує, що інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим, а умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Суд зауважує, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

В даному ж випадку суд вважає необґрунтованою розглядувану заяву позивача про забезпечення позову, так як ухвалою суду від 28.02.2025 вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі № 308/2964/25, а саме накладено арешт на все рухоме майно і нерухоме майно, належне ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), в межах заявленої суми позовних вимог у 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок.

Вказане свідчить про те, що ситуація, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, вже попереджена.

При цьому суд відмовив у задоволенні заяви в частині заборони виселення з житлового будинку позивача та вселення туди інших осіб, оскільки позивачем не доведено, що відповідачки є намір вчиняти відповідні дії. Крім того суд зазначає, що вимоги про вселення чи виселення осіб, по суті є підставою для звернення до суду з окремим позовом і не може бути вирішено судом в порядку забезпечення позову.

Відтак, з врахуванням того, що запобіжний захід, яким було попереджено ускладнення чи неможливості ефективного захисту прав позивача за захистом якого він звернувся до суду (прим. поділ майна подружжя) вже був вжитий у даній справі, з огляду на те, що подана заявником заява не містить обґрунтованих посилань, а матеріали справи відповідних доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у даній справі, та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

За наслідками розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суддя відповідно до частин 9-10 ст. 153ЦПК України може постановити ухвалу про повернення заяви заявникові, а також про вжиття заходів забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову, вказані ухвали підлягають оскарженню відповідно до статті 353 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259, 260, 353-355 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов