Провадження № 2/361/5923/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.25

15 квітня 2025 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

при секретарі Бондар Ю.В.,

представника позивача Горова О.В.,

відповідачів- ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача Грицик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у інтересах яких діє адвокат Горова Олена Володимирівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Калитянської селищної ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору Друга Броварська державна нотаріальна контора, нотаріус Другої Броварської державної нотаріальної контори Куценко Євгеній Олександрович про визнання права власності у порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана цивільна справа. В обґрунтування вимог представником позивачів зазначено, що позивач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09.06.1965 року народження, виданим виконавчим комітетом Семиполківської ради народних депутатів Броварського району Київської області. Також у них народився ще один син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою останнього ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_6 у січні 1971 року, ОСОБА_5 з 03 липня 1975 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 , 1948 року народження. ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 26.10.2024р. Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ).

25 квітня 2008 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 06 травня 2008 року з аналогічною завою про прийняття спадщини звернувся й ОСОБА_8 . Позивач ОСОБА_4 , на момент смерті ОСОБА_9 , була неповнолітньою та мала, за правом представлення, після смерті батька ОСОБА_3 право на частку у спадщині.

До майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 . Броварською районною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №489. Також зазначено, що до складу спадкової маси входило: будинок (домоволодіння) АДРЕСА_1 та земельна частка (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Семиполківський» орієнтовною площею 2,7191 га без визначення меж цієї частки в натурі (місцевості), що належало померлій ОСОБА_9 на підставі відповідного сертифіката на право на земельну частку (пай) від 26.12.1996 року, серії КВ №0212224, виданого Броварською районною державною адміністрацією.

Як зазначає представник позивача, вищевказаний будинок був споруджений ОСОБА_6 та ОСОБА_10 приблизно у 1965 році, задовго до реєстрації шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , однак, право власності на нього не було зареєстроване. Позивачі та ОСОБА_8 , будучи спадкоємцями по 1/3 ідеальній частині земельної ділянки (паю) орієнтовною площею 2,7191 га, прийняли спадщину, однак, з незалежних від них причин, їм не видані свідоцтва про право на спадщину на це майно.

Листом нотаріуса Другої Броварської державної нотаріальної контори від 01.11.2024 року позивача ОСОБА_12 та ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на будинок, з посиланням на те, що вказане майно зареєстроване за іншою особою та у зв`язку із відсутністю у позивачів правовстановлюючих документів.

Листом нотаріуса Другої Броварської державної нотаріальної контори від 08.11.2024 року позивача ОСОБА_12 та ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку (пай), з посиланням на те, що вказане майно зареєстроване за іншою особою та у зв`язку із відсутністю у позивачів правовстановлюючих документів.

Як зазначає представник позивача у позовній заяві, первісну реєстрацію права власності на будинок ОСОБА_8 здійснив за собою у 2023 році, в порядку спрощеної процедури, на підставі ст.ст.27,31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, оскільки будинок був закінчений будівництвом до 05.08.1992 року. Вказані обставини були встановлені в порядку досудової підготовки. Також це підтверджується змістом рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.05.2023 року у справі №361/2750/23 про зняття арешту із спірного будинку. Після чого, відповідач ОСОБА_1 зі слів якої відомо, що вона була цивільною дружиною ОСОБА_8 - набула право власності на спірний будинок, шляхом відчуження його на її користь ОСОБА_8 , після чого, вона подарувала його своєму сину ОСОБА_2 , про що свідчить договір дарування від 16.03.2024р. №423. В подальшому, на підставі договору дарування від 30.04.2024р. за №2-1620, посвідченого нотаріусом Другої Броварської державної нотаріальної контори Куценко Є.О., ОСОБА_2 відчужив спірний будинок своїй дружині ОСОБА_2 .

Представник позивачів зазначає, що вважає такі дії ОСОБА_8 та відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - спрямованими на незаконне заволодіння спадковим майном, оскільки ОСОБА_8 мав право лише на частку будинку, знав про наявність інших спадкоємців та не міг не розуміти неправомірність такої реєстрації права власності за собою. Враховуючи наведене, представник позивача просить суд: визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/3 частину будинку (домоволодіння) АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та витребувати вказане майно з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 . Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину будинку (домоволодіння) АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та витребувати вказане майно з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 . Скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на будинок (домоволодіння) АДРЕСА_1 , внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі договору дарування від 30.04.2024р., посвідченого нотаріусом Другої Броварської державної нотаріальної контори Куценком Є.О. Визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/3 ідеальної частини земельної ділянки (паю), орієнтовною площею 2,7191 га, розташованої на території Калитянської селищної ради, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 ідеальної частини земельної ділянки (паю), орієнтовною площею 2,7191 га, розташованої на території Калитянської селищної ради, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Присутня у судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_13 підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, надала письмові пояснення, долучені до матеріалів справи, за змістом аналогічні викладеним позовним вимогам.

Присутня у судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 не визнала позовні вимоги, зазначила, що їй не відомо на якій правовій підставі її чоловік ОСОБА_8 здійснив реєстрацію права власності на спірний будинок. На теперішній час, дійсно, право власності на нього перейшло до її невістки ОСОБА_2 . Вважає правомірними усі здійснені правові дії з будинком та земельною ділянкою, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Присутня у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_14 не визнали позовні вимоги, надали суду відзив та висловили наступні обґрунтування. Будинок (домоволодіння) АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 30.04.2024р. за №2-1620, посвідченого нотаріусом Другої Броварської державної нотаріальної контори Куценко Є.О. Право власності на земельну ділянку під будинком площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:029:0056 зареєстровано за ОСОБА_2 10.10.2024р. на підставі рішення Калитянської селищної ради серії номер 284-90-VIII, видане 20.06.2024р. Усі вказані дії проведені з дотриманням норм чинного законодавства та позивачами не доведено протилежного. При цьому, посилання позивачів на включення вищевказаного майна до спадкової маси після смерті ОСОБА_9 - не відповідає дійсності, оскільки у неї були відсутні відповідні правовстановлюючі документи, що було зазначено у листах нотаріуса у спадковій справі. Враховуючи наведене, просили відмовити у задоволенні позовних вимог, у тому силі й з підстав пропуску позивачами строку позовної давності.

Представник відповідача Калитянської селищної ради, присутня у судовому засіданні, підтримала позовні вимоги, зазначила про безпідставне, на її думку, виготовлення технічного паспорту на спірний будинок на ім.»я ОСОБА_8 , оскільки головою домогосподарства АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_9 .

Сповіщені належним чином про час та дату розгляду справи треті особи без самостійних вимог на предмет спору до зали суду не з`явились, своїх представників не направили.

Заслухавши думку сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить наступного.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_9 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 26.10.2024р. Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ), яка була матір`ю позивача ОСОБА_3 та бабусею позивача ОСОБА_4 . Останні звернулись: ОСОБА_3 - 25.04.2008р., а ОСОБА_4 01.11.2024р.- до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також із аналогічною заявою 06.05.2008р. звернувся чоловік ОСОБА_9 ОСОБА_8 . Спорідненість усіх спадкоємців із спадкодавцем підтверджена письмовими доказами, долученими до матеріалів справи.

До майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 , Броварською районною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №489. Зі змісту витребуваної копії останньої, вивченої у судовому засіданні, вбачається відсутність правовстановлюючих документів на вказане ними у заявах спадкове майно: будинок (домоволодіння) АДРЕСА_1 та земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Семиполківський» КВ №0212224.

Також встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 30.04.2024р. за №2-1620, посвідченого нотаріусом Другої Броварської державної нотаріальної контори Куценко Є.О. Право власності на земельну ділянку під будинком площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:029:0056 зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 10.10.2024р. на підставі рішення Калитянської селищної ради серії номер 284-90-VIII, видане 20.06.2024р.

Зі змісту вищевказаного договору дарування від 30.04.2024р. за №2-1620 вбачається, що він укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 . При цьому зазначено, що предмет договору належить дарувальнику ОСОБА_2 на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого Єлістратовою С.В., приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області 16.03.2024р. зареєстрованого в реєстрі за №423.

Також встановлено, що листом нотаріуса Другої Броварської державної нотаріальної контори від 01.11.2024 року позивачам ОСОБА_12 та ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на будинок, з посиланням на те, що вказане майно зареєстроване за іншою особою та у зв`язку із відсутністю у позивачів правовстановлюючих документів. Листом нотаріуса Другої Броварської державної нотаріальної контори від 08.11.2024 року позивача ОСОБА_12 та ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку (пай), з аналогічним посиланням.

Звертаючись із вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння, позивачі вважали себе власниками спірного майна, що набуто ними в порядку спадкування, однак, не оформлено від незалежних від них причин, у тому числі й, незаконних, на їх думку, дій спадкоємця ОСОБА_8 всупереч тому, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку - є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає реєстрації, може бути видане на підставі правовстановлюючих документів.

У відповідності до п. 4.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Положеннями п. 4.19 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку що й було здійснено у даному випадку та знайшло відображення у спадковій справі.

Інших правовстановлюючих документів, які обумовили перехід права власності на спірне майно як це було зазначено у позовній заяві - за ОСОБА_8 , потім за ОСОБА_1 суду надано не було.

Суд зазначає, що у даному випадку позивач має довести відсутність у відповідача правових підстав володіння майном та підтвердити своє право власності на спірне майно та виходить з наступного.

Статтею 41 Конституції України та статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Згідно з частиною першою статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з його волі. Власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України.

Частиною 2 ст. 328 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності набуття права власності, та за умовами ч. 3 ст. 397 Цивільного кодексу України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із Закону або рішення суду.

Можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21).

У справі, що розглядається, суд не встановив обставин, які могли би свідчити про недобросовісність відповідача.

Також суд зазначає про відсутність правових підстав вважати саме позивачів власниками спірного майна. Докази, надані ними та обґрунтування набуття позивачами майна у порядку спадкування підлягали б вивченню та врахуванню у разі їх звернення до суду із відповідними вимогами - щодо визнання права власності у порядку спадкування за законом - ще на стадії відкритої спадкової справи та відсутності визначеного у законному порядку власника майна. Інші посилання позивачів на незаконність проведеної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірне майно мають характер припущень та не підтверджуються зібраними та наданими суду доказами, вивченими у судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, підсумовуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу, зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав їх необґрунтованості та недоведеності.

В порядку ч. 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на повну відмову у задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 13 Конституції України. ст.ст. 92, 328, 387, 397 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у інтересах яких діє адвокат Горова Олена Володимирівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Калитянської селищної ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору Друга Броварська державна нотаріальна контора, нотаріус Другої Броварської державної нотаріальної контори Куценко Євгеній Олександрович про визнання права власності у порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Писанець Н.В.