Справа № 489/5171/24
Провадження № 2/489/205/25
РІШЕННЯ

Іменем України

29 квітня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Костюченка Г.С.,

із секретарем судових засідань Савковою К.А.,

за участі відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідачів адвоката Онищенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів в солідарному порядку боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 25 755,40 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Посилаючись на те, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі боржників за адресою: АДРЕСА_1 . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та споживачами було укладено та оформлено окремий особовий рахунок № НОМЕР_1 та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). Свої зобов`язання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконував в повному обсязі та належним чином. Боржниками оплата своєчасно та в повному обсязі не проводилась. В результаті систематичної неналежної оплати споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, наявна заборгованість у сумі 25 755,40 грн.

Ухвалою суду від 19.07.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява 12.10.2024 року про перехід до розгляду справи в з викликом учасників справи.

Суд ухвалою від 16.09.2024 року перейшов до розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначив судове засідання у справі.

18.11.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідачів Онищенко Л.В., відповідно до якого відповідачі не визнають позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не може бути співвідповідачем за позовом про стягнення заборгованості з водопостачання та водовідведення предметом якого є період з січня 2019 року по травень 2024 року, оскільки доведеним є лише факт проживання ОСОБА_1 в квартирі з 17.04.2024 року, що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади міста Миколаєва станом на 26.06.2024, згідно якого вбачається, що в квартирі зареєстровано дві особи. При цьому, з витягу вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі з 17.04.2024. До того, ж вказали що розрахунок заборгованості, наданий позивачем є необґрунтованим, не містить обчислень та порядку нарахування, а також підстави нарахування, передбачені законом або умовами договору, тому вважали що наданий представником позивача розрахунок заборгованості не може бути доказом у даній справі, оскільки останній містить ряд незрозумілих цифрових значень та містить конкретно визначених складових, з яких би суд міг встановити правильність здійсненого розрахунку. Тож, відповідач вважає, що позивачем не доведено наявність боргу в заявленому розмірі, а отже позовні вимоги не можуть бути задоволені саме в заявленому розмірі, оскільки є недоведеними.

28.04.2025 року на адресу суду надійшло клопотання про залишення позовних вимог у відношенні відповідача ОСОБА_1 без розгляду та стягнення всієї суми заборгованості та судових витрат з відповідача ОСОБА_2 .

Суд своєю ухвалою від 29.04.2025 року клопотання представника позивача задоволено, позов в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіславши заяву від 28.04 2025 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на відсутність розрахунку заборгованості за надані послуги.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, вислухавши представника відповдача суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі боржнику за адресою: АДРЕСА_1 .

10.03.2021 року між Позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем).

Нарахування здійснюється за нормами до затверджених норм згідно благоустрою помешкання, а саме багатоквартирні житлові будинки з водопроводом і каналізацією, з водопідігрівачем будь-якого типу, на підставі рішень Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 592 від 14.07.2017 р., за нормою 9/8,85 куб. м. та № 661 від 28.07.2021 року, за нормою 9,1/9,1 куб. м. на одну людину на місяць, які діяли у зазначений у заборгованості період. Одночасно будинок облаштований комерційним (будинковим) приладом обліку.

За зазначеним особовим рахунком рахується заборгованість з 21.02.2019 року по 25.06.2024року у розмірі 25 755,40рн. за період надання послуг з січня 2019 року по травень 2024 року. Дана заборгованість складається з заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 24 181,73грн. та абонентської плати у розмірі 1572,67грн.

Позивач зазначає, що боржникам неодноразово повідомляли про наявну заборгованість та наслідки невиконання зобов`язань щодо оплати наданих послуг, що підтверджується повідомленнями про заборгованість.

Відповідачі (споживачі послуг) не надавали до Позивача дані про власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Відповідно до відомостей з Витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні виданих ДНАП ММР № 2.93-399683 від 26.06.2024 року кількість зареєстрованих осіб складає 2 особи.

При цьому, з витягу вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі з 17.04.2024.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги до форми договору не встановлені законом. Укладення договору шляхом оформлення особового рахунку та видачі розрахункової книжки не суперечить діючому законодавству.

Споживачі, які фактично користуються послугами з централізованого водопостачання та водовідведення або звертаються до МКП «Миколаївводоканал» для отримання вказаних послуг, та вважаються такими, що ознайомлені, погоджуються та приєднуються до умов Договору. У зв`язку тим, що даний договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується (споживачем).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, якими є не тільки законні, а й підзаконні нормативно-правові акти. За відсутності таких умов та вимог зобов`язання виконується відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, відповідач є споживачем комунальної послуги, що надає позивач, оскільки між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання комунальних послуг постачання холодної води і водовідведення, однак він не сплачує вартість послуг, що порушує право позивача на отримання коштів за надані послуги у встановлений законодавством строк, та в повному обсязі. За такого, у відповідача виникло зобов`язання сплатити заборгованість за спожиті послуги, а у позивача право вимагати від нього виконання свого обов`язку щодо оплати наданих послуг.

Будь-яких доказів з приводу того, що відповідачі відмовлялись від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися, або надавалися не в повному обсязі, чи зверталися до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг, або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг - суду надано не було.

Згідно з ч. 1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.20 вказаного Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

З огляду на вказане, саме на відповідача покладено обов`язок укладення договору із позивачем на надання відповідних послуг.

Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати послуги водопостачання та водовідведення, а відповідачі повинні за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України.

За змістом п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Приписами статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Статями 68, 162 Житлового кодексуУкраїни визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексуУкраїни передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Твердження представника відповідача про те, що розрахунок заборгованості є неналежним доказом та не має сприйматися судом до уваги суд не сприймає до уваги, оскільки представником відповідача не надавався розрахунок заборгованості на спростування заборгованості відповідача, а також не заявлялось будь-яких клопотань про витребування додаткових доказів у позивача.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги МКП «Водоканал» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доказів, які б спростовували вищевикладені висновки суду, відповідачем та його представником суду не представлено.

У зв`язку з вищевикладеним, та згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та абонентської плати у сумі 25 755 (двадцять п`ять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 40 коп.

Стягнути ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Інгульський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або https://court.gov.ua/fair/.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Погранична, 161, .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено «29» квітня 2025.

Суддя: Г.С. Костюченко