Справа № 135/415/25
Провадження № 2/135/259/25
У Х В А Л А

іменем України

30.04.2025 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., перевіривши на відповідність вимогам Цивільного процесуального кодексу України позовну заяву Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року представник позивача Киричук Г.М. подала до суду позовну заяву, зазначену вище.

31 березня 2025 року судом отримано відповідь № 23-17-311 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача, згідно з якою відповідач зареєстрований на території міста Ладижина.

Ухвалою суду від 2 квітня 2025 року позовну заяву АТ «Перший український міжнародний банк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява АТ «Перший український міжнародний банк» підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з частиною четвертою статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Порядок справляння судового збору, перелік платників, об`єктів, розмір ставок, а також підстави для звільнення, відстрочення або повернення судового збору визначено положеннями Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір є грошовою сумою, що сплачується особою, яка звертається до суду. Його розмір встановлюється законом і залежить від об`єктивних характеристик позову (заяви), правовідносин, з яких він виник, та предмета спору. Пільги щодо сплати судового збору визначаються виключно законом і застосовуються однаково до всіх позивачів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 таких розмірів.

Згідно з пунктом 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви, а також зустрічні позовні заяви, можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є окремим об`єктом справляння судового збору.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, позивачем заявлено дві самостійні позовні вимоги майнового характеру, а саме:

про стягнення заборгованості за кредитним договором № 401 від 11 травня 2019 року на суму 60 442 грн 91 коп.; про стягнення заборгованості за кредитним договором № 401 від 10 вересня 2021 року на суму 40 614 грн 04 коп.

Кожна з вказаних вимог виникає з окремого правовідношення, пов`язаного з укладенням та виконанням окремих кредитних договорів. Такі правовідносини є самостійними з огляду на предмет зобов`язання, строк виконання, порядок забезпечення та інші істотні умови. Окремість правовідносин підтверджується й тим, що встановлення обставин порушення умов кожного з договорів потребує дослідження незалежного комплексу доказів.

Водночас, до позовної заяви додано документ про сплату судового збору лише за одну з вимог майнового характеру у розмірі 2 422 грн 40 коп. (з урахуванням коефіцієнта 0,8 відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, позивач повинен доплатити судовий збір ще за одну самостійну вимогу майнового характеру у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може бути обмежене за умови дотримання принципу пропорційності. Встановлення державою процесуальних вимог, зокрема щодо судового збору, є допустимим механізмом забезпечення належної організації судового провадження.

Як зазначено у практиці ЄСПЛ, держави-учасниці Конвенції мають певну свободу розсуду у регулюванні процесуального порядку розгляду справ з метою недопущення зловживання правом на звернення до суду та забезпечення ефективності правосуддя.

Оскільки позивач не виконав вимоги щодо належної сплати судового збору за подану позовну заяву, відповідно до частини одинадцятої статті 187 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, зазначаючи підстави такого залишення, повідомляючи позивача і встановлюючи строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 187 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

Надати представнику позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали, інакше заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя