ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5749/24

Провадження № 22-ц/820/159/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/5749/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» про визнання правовідносин відсутніми.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати правовідносини між нею та ТзОВ «Хмельницькенергозбут», по її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , відсутніми з 01.01.2029 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказувала, що на сьогоднішній день у неї тривають судові процеси з ТзОВ «Хмельницькенергозбут» по даній квартирі. За її позовом до ТОВ «Хмельницькенергозбут» про списання неправомірно нарахованої суми боргу (справа № 686/16873/23) - 16044,84 грн., а також за позовом ТОВ «Хмельницькенергозбут» про стягнення заборгованості за спожиту електрину енергію (справа № 686/19033/23) в сумі 16044,84 грн. та судових витрат у розмірі 2684 грн. судового збору.

Посилалася, що відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» «Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах». Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 ЦК України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З 01.01.2019 року відбувся поділ АТ «Хмельницькобленерго» на дві організації: АТ «Хмельницькобленерго» та ТзОВ «Хмельницькенергозбут», у зв`язку з цим ОСОБА_1 вказувала, що між нею та відповідачем відсутні правовідносини про постачання електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 , оскільки договір вона не укладала та заяву про приєднання не підписувала Крім того, в липні 2024 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну підстав позову в якій вказала, що ТОВ «Хмельницькенергозбут» самовільно, без підписання з нею договору, в односторонньому порядку приєднало її до своїх послуг, хоча на території Хмельницької області працює близько 60 постачальників електроенергії, тому обов`язковим було підписання з нею договору на постачання електричної енергії, заяву приєднання вона теж не підписувала.

Таким чином, на думку позивачки ТОВ «Хмельницькенергозбут» порушило Закон України «Про захист економічної конкуренції» № 2210-ІІІ та її право як споживача вільно обирати постачальника електроенергії, як це передбачено п. 3.1.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії, відповідно до якого «Споживач має право вільно обирати електропостачальників». Отже, порушивши п.3.1.9 Правил роздрібного ринку електричної енергії, відповідно до якого споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається, ТОВ «Хмельницькенергозбут» в односторонньому порядку приєднало її до своїх послуг.

З врахуванням викладеного позивачка просила: визнати правовідносини з ТзОВ «Хмельницькенергозбут» по її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , відсутніми з 01.01.2019 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 не погодилася з таким рішенням суду подала апеляційну скаргу, посилається що рішення не відповідає нормам процесуального та матеріального права, а також фактичним обставинам справи.

Так, апелянтка зазначає, що суд першої інстанції помилково виходив з тих міркувань, що відбулося споживання електричної енергії по її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому суд не врахував той факт, що за період з січня 2019 року по 25.11.2024 року товариством не було надіслано їй жодного рахунка для оплати.

Отже, самі конклюдентні дії, а саме, фактичне споживання електричної енергії, без надання рахунків для оплати за ці послуги не є укладенням договору з ТзОВ.

Також звертає увагу, що суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги доказ, наданий відповідачем, а саме договір від 27.08.2002 року укладений між апелянткою та ВАТ ЕК «Хмельницькенергозбут» про користування електричною енергією по вказаній квартирі.

На думку апелянтки з 01.01.2019 року відбувся поділ ВАТ «Хмельницькобленерго» на оператора розподілу АТ «Хмельницькобленерго» та ТОВ «Хмельницькенергозбут», власником якого є АТ «Хмельницькобленерго»

Таким чином, ТОВ «Хмельницькенергозбут» неправомірно подало як доказ договірної співпраці договір №112848 від 27.08.2002 року про користування електричною енергією, у зв`язку з тим, що він укладений з ВАТ «Хмельницькобленерго», заяву приєднання, як це передбачено правилами роздрібного ринку електричної енергії апелянтка не підписувала, тому товариство не мало законних підстав подавати цей договір з печаткою своєї організації.

Крім того, на думку апелянтки їй незаконно відмовили в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі № 686/192778/23 за позовом ОСОБА_1 про визнання договору №112848 від 27.08.2002 року про користування електричною енергією недійсним

Разом з тим вказує, що при прийнятті рішенні суд першої інстанції, помилково взяв до уваги відзив представника відповідача, оскільки він був поданий неналежним представником.

Тому з врахування вищезазначеного ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги повністю

ТзОВ «Хмельницькенергозбут» подало відзив на апеляційну скаргу, вважає доводи викладені в апеляційній скарзі необгрунованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Отже, ТзОВ «Хмельницькенергозбут» просить залишити рішення першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає рішення суду першої інстанції вмотивованим та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що 27.08.2002р. між ОСОБА_2 та ВАТ ЕК «Хмельницькобленерго» було укладено договір №112848 про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого передбачено, що електропостачальник бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до дозволеної йому потужності, яка рахується договірною 3 кВт, 2 категорії надійності постачання електроенергії з відповідним рівнем безпеки і якості, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану електроенергію за встановленими НКРЕ та Урядом України тарифами (цінами) у терміни передбачені цим Договором.

ОСОБА_1 користується електричною енергією та відповідно є споживачем послуг з електропостачання, що надаються ТОВ «Хмельницькенергозбут» за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 ..

Статтею 714 Цивільного кодексу України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно п.п. 62, 84 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність); споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Статтею 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

За нормами ст. 56 цього ж Закону постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно з пунктом 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до постанови.

11 червня 2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі Правила), затвердженні постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312.

Відповідно до пункту 1.1.1. Правил ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Пункт 1.2.1. Правил визначає, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

За змістом пункту 1.2.5. Правил оператор системи забезпечує на своїй території діяльності недискримінаційний доступ до електричних мереж електропостачальнику, який має намір здійснювати діяльність з постачання електричної енергії споживачам, електроустановки яких приєднані на території діяльності відповідного оператора системи. Оператор системи укладає договір електропостачальника про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зміст якого визначається оператором системи на основі Типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, який є додатком 4 до цих Правил та укладається з кожним електропостачальником, який звертається до оператора системи.

Постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку (пункт 1.2.7. Правил).

Відповідно до пункту 1.2.15. Правил укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

За п. 2.1.3. Правил ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

Споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності паспорта точки розподілу. У разі надання послуги з приєднання до електричних мереж ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу. За ініціативою однієї із сторін договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії оформлюється в паперовій формі. (передачі) електричної енергії є оператор системи.

П. 2.1.5. Правил передбачено, що договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил та як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи договору на умовах складеного оператором системи паспорта точки розподілу/передачі.

П. 2.1.7. Правил встановлено, що у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу/передачі та має подати оператору системи письмову заяву про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкт.

Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, у тому числі у формі електронного документа, підписаного з використанням електронної ідентифікації, у разі укладення договору за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, сплата рахунка оператора системи, за відсутності заперечень оператора системи.

Крім того згідно п. 13 розділу XVII «Прикінцеві положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Як встановлено судом позивач є споживачем послуг з електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором №112848 від 27.08.2002р. між ОСОБА_2 та ВАТ ЕК «Хмельницькобленерго» про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 та відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 .

При цьому позивач не подавала оператору системи розподілу електричної енергії письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на її об`єкт, як це передбачено п. 2.1.7. Правил, та продовжувала використовувати електричну енергію із системи розподілу.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про відмову в позові за недоведеністю позовних вимог є законними та обгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги, що між сторонами відсутній договір на постачання електричної енергії, так як позивач не підписувала заяву-приєднання до нього, слід відхилити.

Відповідач користується електричною енергією, а тому відповідно до п. 13 розділу XVII «Прикінцеві положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 2.1.7 Правил акцептувала договір на користування електричною енергією.

Також суд відхиляє доводи апелянта, що договір №112848 від 27.08.2002р. між ОСОБА_2 та ВАТ ЕК «Хмельницькобленерго» не може бути взятий до уваги як належний доказ, так як укладений з ВАТ ЕК «Хмельницькобленерго», а не ТОВ «Хмельницькенергозбут» слід відхилити.

Згідно із Законом України «Про ринок електричної енергії» в енергопостачальних компаніях України відбулось відокремлення діяльності з розподілу та постачання електричної енергії.

Відповідно, на території Хмельницької області функціонує дві компанії: АТ «Хмельницькобленерго» - компанія з розподілу електроенергії; ТОВ «Хмельницькенергозбут» - компанія з постачання електроенергії.

Договір №112848 від 27.08.2002р. між ОСОБА_2 та ВАТ ЕК «Хмельницькобленерго» припинений чи розірваний позивачем не був, позивач продовжує отримувати послуги з постачання їй електричної енергії та користуватись отриманою електричною енергією.

Відхиляє суд і доводи апелянта, що суд не зупинив провадження в даній справі до вирішення цивільної справи за її позовом про визнання Договору №112848 від 27.08.2002р. недійсним.

За нормами ч. 6 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Однак в даній справі зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду даної цивільної справи.

Не можуть бути підставою для скасування судового рішення і посилання апелянта на неналежне представництво відповідача в суді першої інстанції, оскільки така обставина в розумінні норм ст. 376 ЦПК України (Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи) в даній справі за правильного її вирішення не є підставою для скасування рішення.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 травня 2025 року

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова