ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4853/25 Справа № 187/289/25 Суддя у 1-й інстанції - Говоруха В. О. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання: Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання договору підряду та стягнення коштів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Жежеля Сергія Сергійовича, на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі №187/289/25, ухвалене у складі судді Говоруха В.О., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жежель С.С.,звернувся до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання договору підряду та стягнення коштів, в якій просять суд розірвати договір підряду, оформлений у вигляді розписки від 07 серпня 2021 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 302 413,97 гривень, в обґрунтування якого зазначає, що між сторонами в усному порядку погоджено умови надання послуг по придбанню будівельних матеріалів та надання будівельних послуг по ремонту квартири. На виконання усних домовленостей позивачка передала відповідачу кошти в розмірі 183 810 грн. на придбання матеріалів, про що останнім було написано розписку. Однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав (не придбав будівельні матеріали та не провів будівельні роботи до кінця серпня 2021 року), тому договір підряду має бути розірвано, а кошти з урахуванням санкцій за неналежне виконання взятих обов`язків повинні бути стягнуті з відповідача.

Позивач зазначає, що з урахуванням позиції апеляційного суду по справі №187/621/24 позивачем було замовлено експертний висновок, який долучається до матеріалів справи.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року у відкритті провадження відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням представник ОСОБА_1 - адвокат Жежель С.С. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що суд помилково дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду, ухваленим з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відзив від сторони відповідача на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.367ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що наявне рішення суду, яке набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому суд прийшов до висновку про існування обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України, що перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин), позивач просить про захист свого права.

За змістом ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили.

Судом встановлено, що звертаючись до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору підряду та стягнення коштів у квітні 2024 року ОСОБА_1 свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між сторонами в усному порядку погоджено умови надання послуг по придбанню будівельних матеріалів та надання будівельних послуг по ремонту квартири.

На виконання усних домовленостей позивач передала відповідачу кошти в розмірі 183 810 грн. на придбання матеріалів, про що останнім 07 серпня 2021 року було написано розписку. Однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав (не придбав будівельні матеріали та не провів будівельні роботи до кінця серпня 2021 року). Враховуючи викладене, позивач просила розірвати договір підряду, оформлений у вигляді розписки від 07 серпня 2021 року та стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 268 911,37 грн.

Раніше, рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , на підставі неукладеності між сторонами договору підряду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року рішення суду першої інстанції змінено в частині правового обґрунтування відмови у задоволення позовних вимог та зазначено про те, що доказів невиконання умов договору щодо виконання ремонту квартири, позивач ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції надано не було.

У лютому 2025 року ОСОБА_1 знову звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору підряду та стягнення коштів, в якій просить суд також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 302 413,97 гривень.

У відповідності до ч.1 ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із висновку про існування обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України, що унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 що суд першої інстанції, виносячи по даній справі ухвалу про відмову у відкритті провадження, належним чином не дослідив всі обставини справи та прийшов до передчасного висновку про відсутність підстав відкриття провадження у справі з підстав зазначених в оскаржуваній ухвалі.

Апеляційний суд вважає, що суд дійсно першої інстанції не дослідив, з урахуванням доводів та заперечень сторін, питання щодо предмету спору в даній справі, а також питання пов`язані з підставами відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 рішенням суду від 17 червня 2024 року (з підстав неукладеності між сторонами договору підряду) та підставами зазначеними в постанові Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року, яким зазначене рішення суду першої інстанції змінено (з інших мотивів). А також не з`ясовано (через відсутність об`єктивної можливості здійснити це на стадії відкриття провадження по справі), зокрема питання чи є аналогічними саме підстави звернення до суду з даним позовом і позовом, про який завчає суд в оскаржуваній ухвалі.

Стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя та завданням цивільного судочинства. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Колегія суддів наголошує, що у справі, що переглядається, питання тотожності позовів більш детально може бути вирішено на стадії підготовчого провадження, за результатами якого суд більш точно може визначитись про наявність спору між сторонами, якій підлягає вирішенню, або наявність остаточного судового рішення саме з цього питання і підстав для закриття провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Відповідно до частини 6 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено передчасну ухвалу, що призвело до неправильного вирішення питання, тому вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України , апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі - задовольнити.

УхвалуПетриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2025 рокупро відмову у відкритті провадження скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складено 30.04.2025р.

Головуючий суддя О.В. Агєєв