18.03.2025 Єдиний унікальний № 371/1486/24 провадження № 2/371/163/25
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2 /371/163/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Миронівської міської ради Обухівського району Київської області, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Забігайло Сергій Юрійович, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду Київської області із вказаним позовом звернулися позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та просили суд:

-визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 2/6 (дві шостих) часток земельної ділянки з кадастровим номером :07:201:0034, загальною площею 2,56 га, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район (раніше Миронівський) район, Миронівська міська рада (раніше Вікторівська сільська рада), цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 229;

- визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 (одну шосту) земельної ділянки з кадастровим номером :07:201:0034, загальною площею 2,56 га, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський (раніше Миронівський) район, Миронівська міська рада (раніше Вікторівська сільська рада), цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 229.

Позов обгрунтували тими обставинами, що вони позивачі звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Забійгало С.Ю. із заявою від 14 лютого 2024 року щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки у спадщині на земельну ділянку з кадастровим номером :07:201:0034, загальною площею 2,56 га, яка розташована за адресою: Київська область, Миронівський район, Вікторівська сільська рада, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 229, після смерті її баби ОСОБА_4 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 лютого 2024 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Забігайло Сергій Юрійович відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку оскільки спадкоємцями не було надано оригінал документу, який би свідчив про право власності спадкоємця на земельну ділянку або її частину.

Вищевказаному передували наступні обставини. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла прабаба позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_5 . При житті прабаба позивача ОСОБА_1 склала заповіт 11 липня 1986 року секретарем Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області, за яким все майно, де б воно не було і з чого воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповідає дітям: сину ОСОБА_6 та дочці ОСОБА_4 (бабі позивача ОСОБА_1 ).

03 жовтня 2000 року державним нотаріусом Миронівської державної нотаріальної контори видано свідоцтво серії НОМЕР_1 , зареєстровано в реєстр за №11-877 про право на спадщину за заповітом.

Згідно зазначеного свідоцтва спадкоємцями майна громадянки ОСОБА_5 є дочка ОСОБА_4 та син ОСОБА_6 в рівних частках кожному. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» с. Вікторівка Миронівського району Київської області, розміром 2,6 в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій на підставі сертифіката серії НОМЕР_2 , виданого Миронівською районною державною адміністрацією 12 грудня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за №2413.

Відповідно до отриманого свідоцтва про право на спадщину, 04 жовтня 2000 року були внесені зміни до сертифікату серії КВ №0163938 у зв`язку із передачею права на земельну частку (пай), про що свідчить підпис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Таким чином, спадкоємцям покійної прабаби позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_5 належали по частці її земельного паю, загальний розмір 2,6 га.

05 лютого 2022 року сесією Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області рішенням надано дозвіл на виготовлення державних актів на право приватної власності на землю взамін сертифіката на земельну частку (пай) згідно до списку осіб, яким винесено в натурі (на місцевості) земельні ділянки із земель колективної власності.

Відповідно до зазначеного під номером 217 знаходиться ОСОБА_6 , який отримав внатурі земельну ділянку, відповідно до сертифікату КВ №0163938 який належав покійній прабабі позивача ОСОБА_1 , розміром 2,56 га.

ОСОБА_6 став власником всієї земельної ділянки, яка належала покійній прабабі позивача ОСОБА_1 , а не частини, як це передбачено заповітом, та свідоцтвом серії НОМЕР_3 про право на спадщину за заповітом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. Єдиним спадкоємцем померлого являлась його дружина ОСОБА_3 .

У червні 2019 року баба позивача ОСОБА_4 звернулась до Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації на частину земельної частки (паю),що належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про те листом від 12 червня 2019 року №02-31/194, бабі позивача ОСОБА_1 повідомлено, що не можливо надати дозвіл на виготовлення технічної документації, так як земельну ділянку площею 2,56 га, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_5 було надано дозвіл на виготовлення державного акта на право приватної власності на землю ОСОБА_6 .

Таким чином баба позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_4 отримавши свідоцтво право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки, не може отримати внатурі земельну ділянку та як інший спадкодавець ОСОБА_6 незаконно отримав внатурі всю земельну ділянку, яка належала покійній прабаба позивача ОСОБА_1 .

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 07 серпня 2020 року у справі №371/1431/19 позов баби позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_4 було задоволено та визнано недійсним державний акт серії ІІІ-КВ №086781 на право приватної власності на землю, розташованої на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області виданого Миронівською райдержадміністрацією 04 червня 2002 року, площею 2,56 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №54 та скасовано його державну реєстрацію.

Також даним рішенням визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серії НВА №817702 зареєстроване в реєстрі за №2-1016 видане 19 грудня 2016 року державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори згідно до якого ОСОБА_3 отримала у власність земельну ділянку, загальною площею 2,56 га кадастровий номер якої :07:201:0034, розташованої за адресою: Київська область, Миронівський район, Вікторівська сільська рада та скасовано його державну реєстрацію.

На підставі цього речове право ОСОБА_3 на земельну ділянку було припинено, про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Від представника позивачів адвоката Коноваленка О.А. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Від представника відповідача Миронівської міської ради Київської області надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника.

Від третьої особи: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Забігайло С.Ю. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Від третьої особи ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

Згідно з ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Таким чином, суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Одним із способів захисту цивільного права є визнання судом цього права.

Отже, у випадку порушення, невизнання або оспорювання права на власність, особа право якої порушується, оспорюється чи не визнається має право звернутися до суду по його захист шляхом визнання такого права.

Позивачі звернулися за судовим захистом у зв`язку із порушенням її права на отримання в порядку спадкування права власності на право власності в порядку спадкування за законом часток земельної ділянки з кадастровим номером :07:201:0034, загальною площею 2,56 га, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район (раніше Миронівський) район, Миронівська міська рада (раніше Вікторівська сільська рада), цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 229, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка при житті склала заповіт 11 липня 1986 року секретарем Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області, за яким все майно, де б воно не було і з чого воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповідає дітям: сину ОСОБА_6 та дочці ОСОБА_4 (а.с. 17)..

Спадкоємцям покійної прабаби позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_5 належали по частці її земельного паю, загальний розмір 2,6 га.

05 лютого 2022 року сесією Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області рішенням надано дозвіл на виготовлення державних актів на право приватної власності на землю взамін сертифіката на земельну частку (пай) згідно до списку осіб, яким винесено в натурі (на місцевості) земельні ділянки із земель колективної власності.

Відповідно до зазначеного під номером 217 знаходиться ОСОБА_6 , який отримав внатурі земельну ділянку, відповідно до сертифікату КВ №0163938 який належав покійній прабабі позивача ОСОБА_1 , розміром 2,56 га.

ОСОБА_6 став власником всієї земельної ділянки, яка належала покійній прабабі позивача ОСОБА_1 , а не частини, як це передбачено заповітом, та свідоцтвом серії НОМЕР_3 про право на спадщину за заповітом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. Єдиним спадкоємцем померлого являлась його дружина ОСОБА_3 .

У червні баба позивача ОСОБА_4 звернулася до Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації на частину земельної ділянки (паю), що належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про те листом від 12 червня 2019 року за №02-31/194, бабі позивача ОСОБА_1 повідомлено, що неможливо надати дозвіл на виготовлення технічної документації, так як земельну ділянку площею 2,56 га, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_5 було надано на виготовлення державного акта на право приватної власності на землю ОСОБА_6 .

Таким чином, баба позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_4 отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки, не може отримати внатурі земельну ділянку так як інший спадкодавець ОСОБА_6 отримав внатурі всю земельну ділянку, яка належала покійній прабабі позивача ОСОБА_1 .

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 07 серпня 2020 року у справі №371/1431/19 позов баби позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_4 було задоволено та визнано недійсним державний акт серії ІІІ-КВ №086781 на право приватної власності на землю, розташованої на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області виданого Миронівською райдержадміністрацією 04 червня 2002 року, площею 2,56 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №54 та скасовано його державну реєстрацію.

Також даним рішенням визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серії НВА №817702 зареєстроване в реєстрі за №2-1016 видане 19 грудня 2016 року державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори згідно до якого ОСОБА_3 отримала у власність земельну ділянку, загальною площею 2,56 га кадастровий номер якої :07:201:0034, розташованої за адресою: Київська область, Миронівський район, Вікторівська сільська рада та скасовано його державну реєстрацію.

На підставі цього речове право ОСОБА_3 на земельну ділянку було припинено, про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 3 ст. 182 ЦК України відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1265, 1268 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 76 - 81, 95, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 352, 354, 255 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 2/6 (дві шостих) часток земельної ділянки з кадастровим номером :07:201:0034, загальною площею 2,56 га, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район (раніше Миронівський) район, Миронівська міська рада (раніше Вікторівська сільська рада), цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 229;

3.Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 (одну шосту) земельної ділянки з кадастровим номером :07:201:0034, загальною площею 2,56 га, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський (раніше Миронівський) район, Миронівська міська рада (раніше Вікторівська сільська рада), цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 229.

4.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

5.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук

Повний текст судового рішення складено 30 квітня 2025 року.