Справа№938/1926/24
Провадження № 2/938/113/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

з участю: секретаря судового засідання Ласкурійчук С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області,

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

за участю:

позивач: не з`явилась;

представник позивача: Братівник І.В.;

представник відповідача: не з`явився;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, про визначення додаткового строку у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті тітки - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 24.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено розгляд справи на 17.01.2025 зі стадії підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 17.01.2025 задоволено клопотання представника позивача та витребувано від приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Мартищук Оксани Ярославівни копію спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а підготовче засідання відкладено на 12.02.2025.

28.01.2025 від приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Мартищук О.Я. надійшла копія спадкової справи №59/2024 від 19.03.2024 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 12.02.2025 суд закрив підготовче провадження у справі, та призначив розгляд справи по суті в судовому засіданні на 06.03.2025.

У зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, судове засідання 06.03.2025 суд відклав на 27.03.2025.

Судове засідання 27.03.2025 було відкладено на 28.04.2025 з повторним викликом учасників та свідка ОСОБА_3 .

В судове засідання 28.04.2025 з`явилися представник позивача - адвокат Братівник І.В., відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив. Попередньо, 15.01.2025, відповідач подав заяву про розгляд справи без участі представника. Проти задоволення позову не заперечив. В судовому засіданні здійснено допит свідка ОСОБА_3 .

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідач будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, не забезпечив явки представника в судове засідання, подав заяву про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі представника відповідача.

У відповідності до положень ч.2 ст.244 ЦПК України, після судових дебатів, ухвалення та проголошення судового рішення у справі було відкладено на 07.05.2025 о 09год. 10хв.

В судове засідання 07.05.2025 з`явився представник позивача.

Правова позиція позивача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 .

01 лютого 2017 року тіткою було складено заповіт, відповідно до якого все належне їй майно в рівних частинах вона заповіла чоловікові ОСОБА_4 та племінниці ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , інформації про його спадкоємців немає. Позивачу стало відомо про смерть ОСОБА_4 , з матеріалів цивільної справи №938/1484/24 Верховинського районного суду Івано-Франківської області, де було відмовлено у відкритті провадження у справі в зв`язку із смертю Відповідача - ОСОБА_4 .

26 липня 2024 року він, будучи представником позивача, подав приватному нотаріусу Мартищук О.Я. заяву про прийняття спадщини. Після отримання заяви нотаріусом надано роз`яснення про пропуск строку для прийняття спадщини і її право на звернення до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Вважає, що вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин. Після початку повномаштабної війни в Україні вона виїхала до Сполучених Штатів Америки де проживає по сьогоднішній день. Про наявність заповіту на її ім`я не знала і завжди була переконана, що все майно тітка залишила своєму чоловікові ОСОБА_4 . Однак, в 2024 році дізналась, що ОСОБА_4 помер. Після спілкування з родичами із села Черемошна, зокрема які прибирали в хаті тітки, в лютому 2024 року, позивачці стало відомо, що тітка залишила заповіт на її ім`я та на свого чоловіка. Відтак, в лютому, в США було підготовлено заяву про прийняття спадщини, яку передано в Україну представнику за довіреністю ОСОБА_5 для подання нотаріусу.

Війна в Україні, яка спонукала Позивача виїхати за кордон, зумовила ті обставини, що ОСОБА_1 несвоєчасно дізналась про наявність заповіту та не змогла своєчасно реалізувати своє право на прийняття спадщини, а відтак подала відповідну заяву нотаріусу із пропущенням строку встановленого Законом. А тому вважає, що встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк на прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, що викладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що заповіт знайшла родичка позивача ОСОБА_6 , яка подавала заяву про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1 до нотаріуса перший раз.

Правова позиція відповідача.

Відповідач Білоберізька сільська рада не скористалася своїм процесуальним правом, відзиву на позов не подала. У поданій до суду заяві від 15.01.2025 про розгляд спарви без участі представника, Білоберізька сільська радазазначила, що не заперечує проти задоволення позову.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, а саме з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 19.03.2024 №8, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Черемошна, Верховинського району Івано-Франківської області, про що 11.02.2022 складено актовий запис №50 (а.с.38).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, в рівних частинах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та племінниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказаний заповіт, посвідчений 01.02.2017 секретарем Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області Комарицею Г.П. в приміщенні Яблуницької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №5 (а.с.5).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.10.2024 №400089516 вбачається, що до спадкового майна, на яке відкрилася спадщина після смерті спадкодавця ОСОБА_2 входять, належні їй: житловий будинок, загальною площею 64,5 м.кв., житловою площею 50,7 м.кв. з господарськими будівлями та спорудами, а саме сараєм, сараєм, погребом, сараєм, гаражем, вбиральнею, воротами, орожею, колодязем, які розташовані в АДРЕСА_1 на земельній ділянці, площею, 0,2425 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3:02:001:0233 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 06.10.2023, виданого Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління юстиції, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Черемошна Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.10).

З матеріалів спадкової справи №59/2024, що надана на вимогу суду, вбачається, що ОСОБА_1 19.03.2024 звернулася до приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Мартищук О.Я. із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 (а.с.36).

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №76273436 від 19.03.2024 вбачається, що приватним нотаріусом Верховинського районного нотаріального округу Мартищук О.Я. 19.03.2024 заведено спадкову справу №59/2024, номер у спадковому реєстрі 72171362, спадкодавець ОСОБА_2 (а.с.37).

З листа-роз`яснення приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Мартищук О.Я. №135/02-14 від 12.03.2024, вбачається, що нотаріус роз`яснив позивачу порядок звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, поданої поштою та необхідність засвідчення справжності підпису спадкоємця на такій заяві (а.с.40).

З листа-роз`яснення приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Мартищук О.Я. №381/02-14 від 12.09.2024, вбачається, що позивач також зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 26.07.2024, однак їй приватним нотаріусом роз`яснено, що у відповідності до ст.1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, який пропущено, та роз`ясненено про можливість звернення до суду із позовом про продовженняч такого строку. Також зазначено, що нею заведено спадкову справу після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с.43).

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до статей 1216,1218 ЦК України перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) визнається спадкуванням. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

На підставі ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

За правилами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у Постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача.

Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.

Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно.

Отже, судом достовірно встановлено, що позивачка у справі, яка, згідно із заповітом є спадкоємцем після померлої ОСОБА_2 на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала. За життя ОСОБА_2 висловила своє волевиявлення, шляхом складення на ім`я позивачки та ОСОБА_4 , заповіту. Про наявність заповіту, складеного на користь позивачки, вона дізналась поза межами строку, передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України.

Дані обставини по справі ніким не заперечуються.

Також, суд зауважує, що в ході судового розгляду, суд не здобув даних, щодо наявності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , які прийняли спадщину чи претендували би на неї. Спадкоємець за заповітом, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Право позивачки на прийняття спадщини ніким не оспорюється, зокрема, відповідач у справі Білоберізька сільська рада самостійних вимог щодо предмета спору будь яких заперечень проти позову не висловила.

Також, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_4 проживали в с.Черемошна, Верховинського району. ОСОБА_2 була її та позивачки тіткою, а саме рідною сестрою матері позивачки та рідною сестрою її батька. Вони своїх дітей не мали, а тому завжди думали про своїх племінників. Також вони проживали у батьківській хаті. Тітка тяжко захворіла та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Коли тітка померла, то ОСОБА_1 була на похороні. Пізніше вона виїхала до Америки. Жодних питань щодо спадщини не виникало, оскільки після смерті тітки, в будинку залишився проживати її чоловік ОСОБА_4 , який про заповіт нічого не розповідав. Однак в жовтні 2023 року він раптово помер. Вона допомагала робити похорон. Ключі від будинку були в неї і вона час від часу ходила в будинок щоб провітрити його. Потім вона з своєю старшою сестрою вирішили поприбирати в будинку та знайшли документи на хату та заповіт, згідно якого ОСОБА_2 заповіла майно ОСОБА_1 . Оригінал заповіту знаходиться в неї. В лютому 2024 року вона повідомила про наявність заповіту позивачку, яка на той час перебувала в Америці.

Відтак, суд приходить до висновку, що відмова у позові фактично порушила б законне право позивачки на отримання спадкового майна, яке залишилось після смерті її тітки, що диспропорційно вплинуло б на принцип «справедливості» при вирішенні даної справи.

Враховуючи викладене, а також, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що причини пропуску позивачем, встановленого законом, шестимісячного строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому приходить до висновку про задоволення позову та визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 10-13, 49, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Черемошна Верховинського району Івано-Франківської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання, за адресою: с.Велика Лука, Тернопільський район, Івано-Франківська область, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

відповідач: Білоберізька сільська рада Верховинського району Івано-Франківської області; юридична адреса: с.Білоберізка, Верховинського району Івано-Франківської області; .

Повне рішення складено 07.05.2025.

Суддя Роман ДЖУС