Справа №: 398/2743/25
провадження №: 2-з/398/14/25
УХВАЛА

Іменем України

"08" травня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Молонової Ю.В., при секретарі судового засідання Борозні Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на транспортний засіб Honda Accord, 2019 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що автомобіль зареєстровано на його дружину ОСОБА_2 , хоча придбаний за його особисті кошти. В даний час він звернувся до суду з позов про розірвання шлюбу та протягом десяти днів планує звернутися із позовом про поділ майна. Такі обставини дають обґрунтовану підозру в тому, що вона може відчужити автомобіль, що в подальшому призведе до неможливості виконання рішення суду про поділ майна.

Дослідивши вказану заяву, оцінивши докази у їх сукупності, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору є поділ спільного майна подружжя.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

В той же час, вимога заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 користуватися та будь яким іншим способом розпоряджатися зазначеним автомобілем не підлягає задоволенню, оскільки таке обмеження буде порушувати її права, як власника, на користування майном. Крім цього, заявником не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що невжиття такого заходу у разі задоволення позову, призведе до неможливості виконання рішення суду.

Таким чином заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 157, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб HONDA ACCORD, 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , шляхом заборони власнику та будь яким третім особам відчужувати та розпоряджатися указаним автомобілем.

В решті вимог заяви відмовити.

Копію ухвали для виконання направити ТСЦ МВС № 3542 (м. Олександрія, пр. Будівельників, 38).

Копію ухвали для відома направити сторонам у справі.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Ю.В. Молонова