Справа № 189/262/25
РІШЕННЯ

іменем України

01.05.2025 року селище Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участі секретаря судового засідання Тахтарової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Сторожишина О.О. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №Z06.00400.005565832 від 07.08.2019 року у розмірі 96045,04 грн., та понесені судові витрати.

Позов мотивований тим, що 07.08.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено Договір кредиту та страхування №Z06.00400.005565832.

Даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором кредиту і договору страхування. Відповідно до Р.1 КД, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 39999,00 грн. для власних потреб. В свою чергу Позичальник отримує Кредит і доручає Банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 24 місяці (-ів). Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 21,99% річних.

Представник позивача зауважує, що саме відносини страхування, які регулюються окремими положеннями Кредитного договору, не є предметом даного позову, натомість позов стосується виключно відносин щодо кредитування.

Додатково зазначив, що підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку.)

На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

Відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

Всупереч умов Кредитного договору відповідачка не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання.

Також посилається на те, що 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23.

Відповідно до розділу 2 згаданого Договору Факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників.

В тому числі, за даним Договором Факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено права вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за договором №Z06.00400.005565832 від 07.08.2019 року.

Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору №Z06.00400.005565832 від 07.08.2019 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») станом на дату подачі позову, складає 96045,04 грн., в яку входить заборгованість за основним боргом 37094,59 грн.; заборгованість за відсотками 26768,31 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами 32182,14 грн.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача разом з позовом подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності та письмові пояснення по справі, зазначивши, що у 2019 році вона уклала договір з Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та отримала кредит у розмірі 39,999 грн. У 2019 році вона сплатила заборгованість на рахунок цього ж банку в сумі 10000,00 грн. Після цього платежі не здійснювала в зв`язку з сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Наразі позовні вимоги визнає частково в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту з урахуванням сплачених 10000,00 грн. Нараховані позивачем відсотки та пеню не визнає в повному обсязі. Крім того, просить розстрочити їй сплату заборгованості за даним рішенням суду, щоб мати можливість сплатити борг.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 07.08.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено Договір кредиту та страхування №Z06.00400.005565832.

Даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором кредиту і договору страхування. Відповідно до Р.1 КД, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 39999,00 грн. для власних потреб. В свою чергу Позичальник отримує Кредит і доручає Банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 24 місяці (-ів). Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 21,99% річних.

Підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку.)

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

Також судом встановлено, що відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

Всупереч умов Кредитного договору відповідачка не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання.

Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору №Z06.00400.005565832 від 07.08.2019 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») станом на дату подачі позову, складає 96045,04 грн., в яку входить заборгованість за основним боргом 37094,59 грн.; заборгованість за відсотками 26768,31 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами 32182,14 грн.

Наявність та складові заборгованості підтверджуються Довідкою-розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №Z06.00400.005565832 від 07.08.2019 року станом на 25.07.2023 року.

Представник позивача зауважив, що саме відносини страхування, які регулюються окремими положеннями Кредитного договору, не є предметом даного позову, натомість позов стосується виключно відносин щодо кредитування.

Дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному ст. 13 ЦПК, суд розглядає дану справу лише в межах заявлених позивачем вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Ч. 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов?язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від вчинення певної дії (негативне зобов?язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку.

Згідно з п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі N?44/9519/12 (N?14-10цс18) зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлено договором.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо в зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов?язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст.530 ЦК України).

Зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( ст.599 ЦК України).

Згідно зі ст.610 ЦК України порушення зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).

З огляду на те, що факт підписання сторонами кредитного договору та отримання відповідачкою грошових коштів не спростований, то суд вважає вказаний договір укладеним і що між сторонами досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов вказаного договору.

25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (копія нотаріально посвідченого рішення єдиного учасника про зміну назви наявна в матеріалах справи) було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23.

Відповідно до розділу 2 Договору Факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників.

Згідно Витягу з реєстру боржників №3 до Договору факторингу від 25.07.2023 року №01.02-31/23, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено права вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за договором №Z06.00400.005565832 від 07.08.2019 року в загальному розмірі 96045,04 грн.

Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Таким чином, суд встановив, що відповідачка порушила визначені умови договору і не повернула суму кредиту, а також не виконувала інші грошові зобов`язання, передбачені кредитним договором. В подальшому право вимоги за зазначеними договорами перейшло до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»).

В зв`язку з чим, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором №Z06.00400.005565832 від 07.08.2019 року, яка складається з заборгованості за основним боргом та заборгованості за відсотками.

Однак, як вбачається з виписки за період з 07.08.2019 року по 25.07.2023 року по кредитному договору №Z06.00400.005565832 від 07.08.2019 року та з наданих відповідачкою квитанцій, ОСОБА_1 частково здійснювала погашення заборгованості за договором №Z06.00400.005565832 від 07.08.2019 року на загальну суму 11800,00 грн.

В зв`язку з чим, сума, яка підлягає стягненню становить 52062,90 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 37094,59 грн. + заборгованості за відсотками в сумі 26768,31 грн. 11800,00 грн. фактично сплачені відповідачкою кошти на погашення заборгованості = 52062,90 грн.

Разом з тим, щодо правомірності вимог про стягнення заборгованості за іншими процентними платежами в сумі 32182,14 грн., суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять обґрунтування позивачем позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що позивачем не долучено належного розрахунку заборгованості по нарахуванню сплати за іншими процентними платежами, не зазначено, які саме платежі має на увазі позивач, матеріали справи не містять обґрунтування позивачем позовних вимог в цій частині, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в частині стягнення заборгованості за іншими процентними платежами в сумі 32182,14 грн., оскільки позивач не надав суду належних доказів на її підтвердження, тоді як саме на позивача покладено обов`язок щодо доведення заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно зі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1312,99 грн. (52062,90 грн.*2422,20 грн./96045,04 грн.), що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розглянувши клопотання відповідачки ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Виходячи з аналізу зазначених норм підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При вирішенні питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду судом також враховується: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Однак, відповідачкою не наведено обставин, які мають характер особливих або виняткових.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.435 ЦПК України, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 може звернутися із відповідною заявою про розстрочення виконання рішення суду у даній справі і на стадії виконання рішення суду за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 259, 263, 279, 280 - 282 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 15, 526, 610, 611, 625, 634, 639, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) заборгованість за Кредитним договором №Z06.00400.005565832 від 07.08.2019 року у розмірі 52062,90 грн. (п`ятдесят дві тисячі шістдесят дві гривні 90 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) судовий збір у розмірі 1312,99 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.05.2025 року.

Суддя: О.В. Чорна

01.05.2025