Справа № 175/242/25
Провадження № 2/202/2369/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

29 квітня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпра

у складі: головуючого судді - Мачуського О.М.,

за участю секретаря Карасьової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «АНТОНОВ» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2025 року на адресу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Антонов» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до якої просили суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АНТОНОВ» грошові кошти в розмірі 116 185, 76 грн., що включає: основну заборгованість в розмірі 107 800,00 грн.; 3% річних в розмірі 1665,73 грн.; інфляційні втрати 6720,03 грн., та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Також просили відповідно до ч.ч.10,11 статті 265 ЦПК України зазначити в рішенні про нарахування відповідних трьох процентів річних до моменту фактичного виконання відповідачем рішення з урахуванням приписів ст.625 ЦКУ, та зазначити в судовому рішенні правила її розрахунку за формулою: сума боргу х 3% : 100 : 365 х кількість днів прострочення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 15 вересня 2020 року між Державним підприємством «АНТОНОВ», (яке відповідно до Наказу АТ «Українська оборонна промисловість» за № 235 від 05.04.2024 р. було реорганізовано (перетворено) на АТ «АНТОНОВ»), Національним аерокосмічним університетом ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання освітніх послуг №12.4310.2020.

Відповідно до умов Договору виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника надати освітню послугу - здобуття вищої освіти одержувачем, за фахом 272 авіаційний транспорт (форма навчання денна), а замовник зобов`язується сплатити вартість його навчання у розмірах та в порядку, встановленим Договором.

Розмір плати за навчання встановлюється на весь строк надання освітньої послуги (термін навчання з 2020-2023) становить 51 000,00 грн.

На виконання умов Договору ДП «АНТОНОВ» оплатив вартість навчання відповідача у розмірі - 51000,00 грн. та стипендії в розмірі 56800,00 грн., а всього 107800,00 грн.

У позовній заяві позивача зазначає, що у трудових відносинах з підприємством відповідач перебував з 05.10.2023 по 31.05.2024 р.

Позивач зазначає, що відповідно до положень додаткової угоди студент бере на себе зобов`язання повернути ДП «АНТОНОВ» грошові кошти сплачені за навчання у випадку відрахування з навчального закладу за порушення навчальної дисципліни.

Відповідач не відпрацював три роки на підприємстві, чим порушив зобов`язання за Договором, гроші на оплату навчання не повернув.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2025 року цивільну справу за позовом АТ «Антонов» до ОСОБА_1 передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

26 лютого 2025 року цивільна справа № 175/242/25 за позовом АТ «Антонов» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості надійшла до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2025 року для її розгляду визначено суддю Мачуського О.М.

Ухвалою судді від 27 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином шляхом направлення повістки рекомендованим повідомленням про вручення, яка повернена з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та шляхом направлення смс повідомлень, оголошення на сайті суду. Відзиву, заяв, заперечень до суду відповідачем не надано, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, доходить висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 15 вересня 2020 року між Державним підприємством «АНТОНОВ» (яке відповідно до Наказу АТ «Українська оборонна промисловість» за № 235 від 05.04.2024 р. було реорганізовано (перетворено) на АТ «АНТОНОВ»), Національним аерокосмічним університетом ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання освітніх послуг №12.4310.2020.

Договір № 12.4310.2020 від 15.09.2020 укладено в межах договору № 12.2588.2019 від 21 серпня 2019 року про співпрацю з реалізації дуальної форми здобуття освіти, за яким відбувалися фінансування витрат Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківській авіаційний інститут» з надання освітніх послуг в межах затверджених навчальних планів на користь відповідача на замовлення ДП «АНТОНОВ».

Відповідно до умов Договору № 12.4310.2020 від 15.09.2020 року виконавець - Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника - ДП «АНТОНОВ» надати освітню послугу - здобуття вищої освіти одержувачем - ОСОБА_1 , за фахом 272 - авіаційний транспорт (форма навчання - денна), строк надання освітніх послуг з 15.09.2020 р. по 30.06.2023 р., ступінь вищої освіти, а замовник зобов`язується сплатити вартість його навчання у розмірах та в порядку, встановленим Договором

Розмір плати за навчання встановлюється на весь строк надання освітньої послуги (термін навчання з 2020 - 2023) і становить 51000,00 грн. Замовник повністю вносить плату за визначений період навчання, не пізніше початку календарного місяця, у якому повинна здійснюватися чергова плата за освітню послугу. Строки внесення плати: щосеместрово (п.п. 5.4, 5.5. Договору).

Одночасно з Додатковою угодою №1 від 15.09.2020 до Договору №12.4310.2020 від 15 вересня 2020 року, укладеною між ДП «АНТОНОВ» та ОСОБА_1 , яка є невід`ємною частиною Договору, сторони домовилися про те, що відповідач бере на себе зобов`язання повернути позивачу грошові кошти, сплачені за навчання згідно Договору № 12.4310.2020 від 15 вересня 2020 року у наступних випадках: відрахування відповідача з навчального закладу за порушення навчальної дисципліни; переведення без погодження із замовником до іншого навчального закладу; дострокового припинення дії Договору №12.4310.2020 від 15.09.2020 р. з ініціативи студента; звільнення відповідача з ДП «АНТОНОВ» у період навчання у навчальному закладі, а також у період трьох років з дня отримання диплому про закінчення навчання.

Відповідно до наказу Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» від 08.09.2020 року №1389-уч ОСОБА_1 зарахований з 15 вересня 2020 року студентом 1 курсу денної форми навчання для здобуття освітнього ступеня «бакалавр» зі скороченим терміном навчання (термін навчання 3 роки) за кошти фізичних та/або юридичних осіб за спеціальністю технічне обслуговування та ремонт повітряних суден і авіадвигунів.

Відповідно до наказу Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» від 30.06.2023 року №916-уч ОСОБА_1 присуджено ступінь бакалавр, видано диплом про вищу освіту у зв`язку з закінченням навчання.

Відповідно до Наказу про прийом на роботу № 3265кп від 04.10.2023 року ОСОБА_1 зарахований до ДП «Антонов» на посаду інженер-конструктор.

Згідно з Наказом №4202 ку від 31.05.2024 року ОСОБА_1 за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) був звільнений з посади інженера-конструктора ДП «Антонов».

Відповідно до листа Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківській авіаційний інститут» витрачені кошти за навчання ОСОБА_1 , який навчався на контрактній основі ДП «АНТОНОВ», за період навчання з 15 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року складають 107800,00 грн., з них перераховано підприємством за навчання - 51000,00 грн, перераховано підприємством та сплачено стипендії - 56800,00 грн..

Згідно частини 3 статті 53 Закону України «Про освіту» - здобувачі освіти зобов`язані, зокрема, дотримуватись умов договору про надання освітніх послуг.

Згідно частини 6 статті 79 Закону України «Про освіту» - розмір та умови оплати за навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації, за надання додаткових освітніх послуг встановлюються договором. Договір укладається між закладом освіти і здобувачем освіти (його законними представниками) та/або юридичною чи фізичною особою, яка здійснює оплату.

11 жотвня 2024 року ОСОБА_1 направлено вимогу про необхідність повернення коштів за навчання вих. № 126/14632-24. Проте, відповідач не повернув ДП «АНТОНОВ» кошти, сплачені за навчання.

Наказом АТ «Українська оборонна промисловість» №235 від 05 квітня 2024 року про деякі питання створення АТ «АНТОНОВ», новостворене акціонерне товариство є правонаступником ДП «АНТОНОВ».

Спір між сторонами виник з приводу повернення відповідачем коштів сплачених за його навчання позивачем - ДП «АНТОНОВ».

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.

Договір № 12.4310.2020 від 15 вересня 2020 року є цивільно-правовою угодою, що за формою та змістом відповідає загальним вимогам Цивільного кодексу України.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача повної вартості навчання у сумі 51000,00 грн. та виплаченої стипендії у сумі 56800,00 грн., а всього 107800,00 грн.

Як встановлено судом, відповідач не відпрацював три роки після отримання диплому на підприємстві, яке сплачувало за його навчання.

Таким, суд доходить висновку, що позивачем доведено сплату за навчання ОСОБА_1 учбовому закладу разом зі стипендією у загальному розмірі 107800,00 грн., відповідач не виконав умови договору, а тому вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною другою ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Згідно наданого позивачем розрахунку, який перевірено судом, за період з 15.09.2020 року по 26.08.2024 і при загальній сумі заборгованості 107800,00 грн., інфляційні втрати за період з 01.06.2024 року по 05.12.2024 року складають 6720,03 грн., 3% річних втрати за період з 01.06.2024 року по 05.12.2024 року 1 665,73 грн.

За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.12, ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог АТ «АНТОНОВ» та необхідність стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства «АНТОНОВ» грошові кошти в загальному розмірі 116185,76 грн., що включає: заборгованість за навчання 107800,00 грн., 3% річних 1665,73 грн., інфляційні витрати 6720,03 грн.

Стосовно встановлення поряду виконання рішення суду, відповідно до якого нарахування 3 % річних слід здійснювати до моменту виконання рішення суду, суд зазначає таке.

Статтею 265 ЦПК України урегульовано зміст рішення суду, відповідно до частини десятої якої, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Із аналізу вищезазначеної норми вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення.

При цьому вказана стаття є нормою процесуального права, оскільки розміщена в процесуальному законі і до того ж не містить імперативного характеру. У відповідних нормах матеріального права таке положення не зафіксоване, а тому у суду не має обов`язку задовольняти вимогу щодо автоматичного нарахування процентів до моменту виконання судового рішення.

Отже, конструкція вказаної норми надає право суду зазначити нарахування відповідних відсотків, а не обов`язок.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для зазначення в рішення щодо нарахування трьох відсотків річних до моменту фактичного виконання.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Керуючись: ст.ст. 4,13,141,259, 263-265, 268, 208-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «АНТОНОВ» до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «АНТОНОВ» (03062, м. Київ, вул. Мрії, 1, ) грошові кошти в розмірі 116 185, 76 грн., що включає: основну заборгованість в розмірі 107 800,00 грн.; 3% річних в розмірі 1665,73 грн.; інфляційні втрати 6720,03 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «АНТОНОВ» (03062, м. Київ, вул. Мрії, 1, ) сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст складено 29.04.2025 року.

Суддя О.М. Мачуський