Справа № 465/1720/24
Провадження 2/465/1155/25
РІШЕННЯ

Іменем України

25.04.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Величка О.В.,

з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванюта Іван Миколайович, про повернення безпідставно набутих коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» про повернення безпідставно набутих коштів.

В обґрунтування поданого позову зазначає, що між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №2232/К від 28.04.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», було укладено кредитний договір № 001-28528-081013 від 08.10.2013 року.

24.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис №27289 у зв`язку із боргом за кредитним договором №001-28528-081013 від 08.10.2013 року, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».

07.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Іванютою Іваном Миколайовичем на підставі виконавчого напису №27289 від 24.02.2021 року було відкрито виконавче провадження № 65354662. В рамках виконавчого провадження № 65354662 з позивача було стягнуто 11557,65 гривень на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».

ОСОБА_1 звернулась до Франківського районного суду м. Львова з позовною заявою про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського МНО Горая Олега Станіславовича №27289 від 24.02.2021 року таким, що не підлягає виконанню.

25 грудня 2023 року Франківським районним судом м. Львова у справі № 465/7170/23 було винесено рішення, за яким позов задоволено і визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №27289 від 24.02.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського МНО Гораєм Олегом Станіславовичем.

На підставі Звіту про здійснені відрахування та виплати з позивача було стягнуто 11557,65 грн. за виконавчим провадженням № 65354662 від 07.05.2021 року.

Після визнання рішенням Франківського районним суд м. Львова виконавчого напису №27289 від 24.02.2021 року таким, що не підлягає виконанню, відпала підстава, на якій відповідач стягнув з позивача грошові кошти у розмірі 11557,65 гривні.

Згідно з рішенням Франківського районного суду м. Львова, яке набрало законної сили, виконавчий напис щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Фінансова Компанія "Кредит - Капітал", визнано таким, що не підлягає виконанню. Тобто правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на виконання зазначеного виконавчого напису відсутні.

Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача стягнуті в рамках виконавчого провадження кошти в розмірі 11 557 грн. 65 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 03.06.2024 року прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду.

04.07.2024 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що ПАТ «Дельта Банк» свої зобов`язання перед позивачем виконав в повному обсязі, відкривши поточний рахунок із встановленим кредитним лімітом, в свою чергу споживач свої зобов`язання перед Товариством не виконав, хоч відповідно до умов Договору мав повертати кредитні кошти згідно з умовами надання кредитної картки Тарифний пакет «Новий Класичний».

Представник відповідача вказує на той факт, що позивач у своїй позовній заяві зазначає, що до набуття Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25.12.2023 року у справі №465/7117/23 законної сили, щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Іванютою Іваном Миколайовичем на підставі виконавчого напису №27289 від 24.02.2021 року було відкрито виконавче провадження №65354666 та стягнуто 11 557 грн. 65 коп. Підписання позивачем Договору про надання кредиту свідчило про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору. Отже, позивач був чітко ознайомлений з умовами договору та головним зобов`язанням щодо повернення кредиту. Сума, яку зазначає позивач в позовній заяві, в розмірі 11 557 грн. 65 коп. є необгрунованою, оскільки вона не була перерахована в зазначеному розмірі на рахунок відповідача.

Відповідач вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу в розмірі 8 000 грн. Розмір витрат, які заявляє позивач, а саме 8 000 грн. на правову допомогу, на переконання сторони відповідача, є неспівмірними та не відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг. Позивач не надав до суду докази, що підтверджують сплату витрат під час судового процесу, а саме не було надано документального підтвердження надання правової допомоги та покриття фактично понесених витрат клієнтом.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.03.2025 року витребувано в Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» (79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28) інформацію щодо розміру стягнутої з ОСОБА_1 суми заборгованості в рамках виконавчого провадження № 65354662, яке відкрите 07.05.2021 року, із точним зазначенням суми стягнутої заборгованості, яка отримана відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича № 27289 від 24.02.2021 року. Також цією ж ухвалою витребувано в приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванюти Івана Миколайовича (03115, м.Київ, вулиця Львівська, 17, 3-й поверх, кімн. 306) інформацію щодо розміру стягнутої з ОСОБА_1 суми заборгованості в рамках виконавчого провадження № 65354662, яке відкрите 07.05.2021 року, із точним зазначенням суми стягнутої заборгованості, яка отримана відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», а також сум, які становлять витрати виконавчого провадження та винагороду приватного виконавця.

В судове засідання позивач не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду, клопотала про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч. 3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванюти І.М. від 07.05.2021 року відкрито виконавче провадження № 65354662 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. № 27289 від 24.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованості за кредитним договором №001-28528-081013 від 08.10.2013 року на загальну суму 18612,69 грн.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25.12.2023 року у справі № 465/7170/23 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24.02.2021 року і зареєстрований в реєстрі № 27289 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 11.03.2025 року приватним виконавцем Іванютою І.М. у листі № 500 від 19.03.2025 року зазначено, що в межах виконавчого провадження ВП № 65354662 з боржника стягнуто коштів у розмірі 6040,26 грн., з яких: 69,00 грн. - повернуто як використаний авансовий внесок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», 5116,80 грн. - перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в рахунок погашення боргу згідно виконавчого документа, стягнуто 511,68 грн. основної винагороди виконавця та стягнуто 342,78 грн. мінімальних витрат виконавчого провадження.

Згідно із ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти:

1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи;

2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Позивач звернулася до суду з позовом про повернення безпідставно стягнутої з неї суми заборгованості за виконавчим написом, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Як свідчить аналіз матеріалів справи, виконавчий напис, відповідно до якого з позивача стягнуто грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, визнано таким, що не підлягає виконанню, рішенням суду від 25.12.2023 року.

Водночас суд звертає увагу позивача на те, що в рамках виконавчого провадження № 65354662 з неї стягнуто грошові кошти в розмірі 6040 грн. 26 коп., з яких 5116 грн. 80 коп. перераховано на користь відповідача в рахунок погашення заборгованості. Грошові кошти в розмірі 923 грн. 46 коп. становлять основну винагороду виконавця, витрати виконавчого провадження та авансовий внесок. Вказане підтверджується листом приватного виконавця № 500 від 19.03.2025 року, а також платіжною інструкцією №31/08/202310908 від 31.08.2023 року, наданою відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, згідно якої приватним виконавцем І. Іванютою на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" переказано 5116,80 грн. в якості часткового стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження №65354662.

Твердження позивача про стягнення з неї в рамках виконавчого провадження № 65354662 грошових коштів в розмірі 11 557 грн. 65 коп. не знаходять свого підтвердження та не обґрунтовуються належними і допустимими доказами. Зокрема, наданий позивачем звіт про здійснення відрахувань та виплати КНП «Київська міська клінічна лікарня № 5» є неналежної якості, нечитабельним та не відповідає зазначеній приватним виконавцем інформації.

Тому, враховуючи вказане, суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача сплаченої суми боргу в розмірі 5116 грн. 80 коп., які перераховані на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на виконання виконавчого напису нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню

Водночас, винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження не можуть бути стягнуті з відповідача ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", адже останнє таких коштів не набуло та не може відповідати за їх набуття приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Іванютою І.М.

У даному випадку відсутні правові підстави для застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставним стягненням грошових коштів, оскільки вони не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні статті 1212 ТІК України, а є витратами виконавчого провадження та основною винагородою приватного виконавця та питання про повернення боржнику стягнутої приватним виконавцем винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження має вирішуватися не в порядку стягнення безпідставно набутих коштів.

А тому, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача коштів підлягає частковому задоволенню лише на суму 5116 грн. 80 коп., які стягнуті з позивача безпосередньо на виконання виконавчого напису нотаріуса № 27289 від 24.02.2021 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 536 грн. 22 коп.

Щодо вимоги позивача про стягнення суми витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Вирішуючи питання про стягнення з позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.

Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

За змістом положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

Так, на підтвердження аргументів про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу позивачем надано суду: договір про надання адвокатських послуг № 23/1 від 25.08.2023 року, укладений між АО «Захист» та ОСОБА_1 ; додаток № 1 до договору № 23/1 від 25.09.2023 року, відповідно до якого гонорар адвоката становить 8000 грн.; акт виконаних робіт від 21.02.2024 року, в якому зазначено надані позивачу адвокатські послуги.

З приводу наведеного приймається до уваги те, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. В пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Крім того, у п.154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на наведене та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, часткове задоволення позовних вимог, співмірність понесених витрат із ціною позову, значення справи для позивача, вимоги розумності і справедливості, а також беручи до уваги клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, в розмірі 3000 грн. Зазначений розмір витрат на правову допомогу суд вважає належним та співмірним із характером правовідносин та складністю справи.

Враховуючи наведене та на підставі ст. ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванюта Іван Миколайович, про повернення безпідставно набутих коштів задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 5116 (п`ять тисяч сто шістнадцять) грн. 80 коп. в якості повернення безпідставно набутих коштів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 22 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит- Капітал», м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, код ЄДРПОУ - 35234236.

Третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 35.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванюта Іван Миколайович, м. Київ, вул. Львівська, 17, 3-й поверх, кімната 306.

Суддя Величко О.В.