ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м.Суми

Справа №592/8039/23

Номер провадження 22-ц/816/497/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2023 року у складі судді Алфьорова А.М., ухваленого в м. Суми,

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» (далі по тексту ТОВ «КППВ») звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №627 від 20 жовтня 2021 року ТОВ «КППВ» визначено виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії в межах території обслуговування, визначеної додатком №1 до даного рішення, у тому числі, для будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 у цьому житловому будинку.

На виконання вимог ЗУ «Про теплопостачання» та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», позивачем належним чином були надані відповідачу послуги з постачання теплової енергії. Проте, отримані послуги з централізованого опалення, поставки теплової енергії відповідачі оплатили не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість: з оплати послуг з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по березень 2023 року у сумі 10041 грн 01 коп.; з оплати абонплати за період з грудня 2021 року по березень 2023 року у сумі 301 грн 76 коп.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 18 червня 2019 року №322 ПАТ «Сумське НВО» визначено виробником та виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у межах території, визначеної додатком №1 до цього рішення, у тому числі для житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно додатку №1 до договору відступлення права вимоги № 108/2100069 від 29 листопада 2021 року, укладеного між AT «Сумське НВО» та AT «СМНВО-Інжиніринг» та додатку № 1 до договору відступлення права вимоги № 8/2100036 від 29 листопада 2021 року укладеного AT «СМНВО-Інжиніринг» та ТОВ «КППВ», ТОВ «КППВ» набуло право вимоги по оплаті за адресою АДРЕСА_3 , грошових коштів за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії надані AT «Сумське НВО», на суму 24713 грн 65 коп. та абонплати на суму 1337 грн 96 коп.

Враховуючи викладене, позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в солідарному порядку на користь ТОВ «КППВ» заборгованості за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 34754 грн 66 коп., заборгованість з абонплати у розмірі 1639 грн 72 коп., 1769 грн 66 коп. 3% річних та 4809 грн 02 коп. інфляційних нарахувань.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2023 року позовну заяву ТОВ «КППВ» задоволено частково.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «КППВ» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з лютого 2017 року по березень 2020 року у сумі 15882 грн 37 коп.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «КППВ» за період з лютого 2017 року по березень 2020 року заборгованість з абонплати у розмірі 1639 грн 72 коп., 3 % річних у сумі 1339 грн 24 коп. та 3446 грн. 25 коп. інфляційних нарахувань.

Стягнуто у дольовому порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «КППВ» витрати на правничу допомогу у сумі 500 грн.

Стягнуто у дольовому порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «КППВ» судовий збір у сумі 793 грн 58 коп., тобто по 264 грн 52 коп. з кожного.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Сумського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «КППВ» задоволено.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ТОВ «КППВ» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «КППВ» заборгованості за послуги з постачання теплової в сумі 34754 грн 66 коп., заборгованість з абонплати у розмірі 1639 грн 72 коп., три проценти річних в сумі 1769 грн 66 коп. та інфляційні нарахування в сумі 4809 грн 02 коп.

Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «КППВ» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2147 грн 20 коп., тобто по 715 грн 73 коп. з кожного, та на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн 00 коп., тобто 833 грн 33 коп., що були понесені позивачем в суді першої інстанції.

Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «КППВ»судовий збір, сплачений позивачем за апеляційний перегляд рішення суду в сумі 4026 грн 00 коп., тобто по 1342 грн 00 коп. з кожного.

Після закінчення апеляційного розгляду справи, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суду першої інстанції не було надано переконливих доказів на підтвердження факту укладення договору про надання відповідних послуг, за які позивач вимагає сплатити кошти. Вказує на те, що відповідачі не брали участь в розгляді справи судом першої інстанції і не були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ліцензія щодо транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії у позивача відсутня, що ставить під сумнів законність здійснення позивачем господарської діяльності. Звертає увагу, що суд першої інстанції не надав оцінки доводам щодо можливості надання позивачем послуг у спірному періоді, адже через відсутність енергоносіїв природного газу та води, внаслідок збройної агресії рф, опалювальний сезон 2022 та 2023 роках починався несвоєчасно. Посилається і на відсутність між позивачем та відповідачами договірних відносин, та не подання доказів відкриття особового рахунку.

Наголошує на тому, що вона не проживає у квартирі АДРЕСА_4 з початку 2014 року, а тому у неї не виникло обов`язку сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги. Заявник апеляційної скарги не погоджується і з способом стягнення заборгованості, адже відповідачі зобов`язані брати участь у витратах на утримання спільного майна відповідно до своєї частки у нерухомому майні, і у них не виникає солідарного обов`язку.

Також просить застосувати наслідки пропуску строків позовної давності.

Позивачем, у встановлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції встановив, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 20 травня 2011 року визнано виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води - ВАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» в межах території обслуговування згідно з додатком 1 (а.с. 37).

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 18 червня 2019 року «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого палення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в м. Суми» виробниками та виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води визначено: ПАТ «Сумське НВО» і ТОВ «Сумитеплоенерго», в межах відповідних територій обслуговування (а.с. 38).

Рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради № 426 від 23 липня 2019 року, № 436 від 18 серпня 2020 року затверджені тарифи за надані АТ «Сумське НВО» послуги (а.с. 40, 41).

Згідно з договорами про відступлення права вимоги №108/2100069 від 29 листопада 2021 року, №8/2100036 від 29 листопада 2021 року, АТ «Сумське НВО» відступило на користь АТ «СМНВО-Інжиніринг», а АТ «СМНВО-Інжиніринг» відступило на користь ТОВ «КППВ» право вимоги по оплаті фізичними особами, що проживають у місті Суми, заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, надані АТ «Сумське НВО», в тому числі заборгованість споживача ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_3 в сумі 24713 грн 65 коп. (а.с. 449-52, 53-56).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №627 від 20 жовтня 2021 року ТОВ «Котельня північного промислового вузла» визначено виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1 до даного рішення, у тому числі, для будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 46).

Згідно інформації, наданої ТОВ «Міський єдиний інформаційно-розрахунковий центр», за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка є власником особового рахунку НОМЕР_1 (а.с. 29).

Відповідно до довідки, виданої ТОВ «КППВ» станом на березень 2023 року за адресою: АДРЕСА_3 заборгованість за теплопостачання становить 34754 грн 66 коп., та абонплати в сумі 1337 грн 96 коп. (а.с. 30-35).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за надані позивачем послуги з теплопостачання та абонплата підлягають стягненню з відповідачів в межах загального строку позовної давності, а саме за період з лютого 2017 року по березень 2020 року.

За змістом ч. 1 ст. 367, ч. 1, 4 ст. 370 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Споживач має право, в тому числі, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, проте, такому право прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ст. 7 вказано Закону).

За змістом ч. 1 ст. 9 та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.

Частинами 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Пунктами 33-35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830, передбачено, що плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Плата виконавцю за договором з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання) складається з:

плати за послугу;

плати за абонентське обслуговування;

плати за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку.

Плата за абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю в порядку та розмірах, визначених на умовах договору.

Споживач вносить щомісяця протягом року плату за абонентське обслуговування та плату за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку.

У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали одну з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.

Вартість послуги, що надається виконавцем за колективним договором та за договором з колективним споживачем, складається із плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитої послуги, визначеного відповідно до законодавства.

Розмір внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку встановлюється відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку послуги включаються до плати виконавцю і в рахунку відображаються окремо відповідно до договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідачі не виконували зобов`язання з оплати за надані послуги з теплопостачання опалення та гаряче водопостачання, не сплачували внески за обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії та абонентське обслуговування, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку суд стягнув з них на користь позивача, як надавача послуг з централізованого теплопостачання.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про її не проживання в квартирі АДРЕСА_4 , оскільки ці обставини не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з теплопостачання на користь ТОВ «КППВ».

Зокрема, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлене, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830 споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_4 , а тому в силу закону несе солідарний обов`язок, разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зі сплати отриманих послуг з теплопостачання до цього житлового приміщенні.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначала про те, що квартира за вказаною адресою належить їй та відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на праві власності. Тому, не проживання ОСОБА_1 , як власника житлового приміщення, не звільняє її від обов`язку нести витрати на утримання цього нерухомого майна, до складу яких, в тому числі, входять витрати його за опалення.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність укладеного між сторонами договору про надання послуг з теплопостачання, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Надання ТОВ «КППВ» послуг з централізованого опалення до будинку АДРЕСА_1 підтверджується зібраними у справі, а тому посилання відповідача на відсутність у товариства ліцензії на транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими не заслуговують на увагу.

Відхиляючи доводи відповідача про те, що судом першої інстанції не було перевірено можливості надання позивачем послуг з централізованого опалення в опалюваний сезон 2022 і 2023 років, колегія суддів звертає увагу заявника апеляційної скарги на те, що саме на споживача покладено обов`язок доводити звернення до надавача послуг зі скаргами про надання послуг неналежної якості за спірний період.

При вирішенні заявленого відповідачем клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності, колегія суддів звертає увагу на таке.

У межах даного апеляційного розгляду здійснюється перегляд рішення суду першої інстанції за доводами, що не були предметом розгляду з апеляційною скаргою ТОВ «КППВ».

Ковпаківський районний суд м. Суми рішенням від 28 липня 2023 року стягнув заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, що виникла за період з лютого 2017 року до березня 2020 року.

Відповідно до п. 12 та п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Отже, з урахуванням вказаних норм, з вимогами про стягнення заборгованості, що виникла за період з лютого 2017 року до березня 2020 року, яка була стягнута за оскаржуваним судовим рішення, позивач звернувся в межах строків позовної давності.

Постанова Сумського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2023 року в межах доводів апеляційної скарги ТОВ «КППВ», якою зокрема задоволено вимоги ТОВ «КППВ» щодо стягнення внесків за обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонплату та абонентське обслуговування за період з лютого 2013 року до лютого 2017 року, не є предметом апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367-369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов