Провадження № 2/333/1436/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести, -

В С Т А Н О В И В:

19.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести за відсутності ордеру.

Позов обґрунтований таким. В 1950 році дідусеві позивача ОСОБА_2 , 1916 року народження, був наданий ордер на вселення квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . У квартирі мешкав дідусь ОСОБА_2 разом зі своєю дружиною (бабусею позивача) ОСОБА_3 , 1920 року народження. Свідоцтво про шлюб не збереглося. Батьками позивача були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . 27.05.1983 року мати позивача ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 і змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача ОСОБА_9 померла.

На день подання позову у вказаній квартирі зареєстрований та мешкає позивач по справі. Відповідальним квартиронаймачем та власником особового рахунку є ОСОБА_1 .

12.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до районної адміністрації по Комунарському району Запорізької міської ради із заявою про приватизацію квартири за вказаною адресою, однак отримав відмову у приватизації у зв`язку з відсутністю копії ордеру про надання жилої площі. Позивачем було направлено запит до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради щодо надання копії відповідного ордеру, але отримав відповідь, що у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року, тому надати запитувану інформацію не уявляється можливим.

За таких обставин позивачі просить суд:

-визнати незаконною відмову районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності ордеру про надання житлової площі;

-зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району провести дії по приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , без наявності ордеру про надання житлової площі.

20.12.2024 року ухвалою суду позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

15.01.2025 року до суду від представника районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району Антонової І.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила, що відповідач не може провести приватизацію житлового приміщення без наявності ордеру про надання житлової площі. Також звертає увагу суду, що передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну, сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитках, кімнат у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. Тобто неможливо провести приватизацію вибірково з числа зареєстрованих осіб в квартирі. Просила у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 21.01.2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, свої інтереси в суді довірив представляти адвокату Мельниковій А.А., яка надала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району Антонова І.П. в судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, у відзиві на позовну заяву просила справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши відзив на позовну заяву, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, проаналізувавши та дослідивши всі докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що зареєстровано місце проживання позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з 15.09.1992 року. Позивач безперервно проживає у квартирі з 15.09.1992 року та є споживачем комунальних послуг.

Згідно зі ст. ст. 30, 41 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що у 16.12.2024 році ОСОБА_1 звернувся до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району із заявою про проведення приватизації квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана квартира, в якій зареєстрований та проживає позивач, відноситься до державного житлового фонду.

Листом № Б-1974 від 16.12.2024 року районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району було відмовлено позивачу у проведенні приватизації квартири, оскільки ним до органу приватизації не надано копію ордера про надання жилої площі.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду`до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно з п. 4.2.9 Положення про районні адміністрації міської ради, затвердженої рішенням Запорізької міської ради від 22.06.2011 року № 29 районним адміністраціям міської ради делеговані повноваження в частині приватизації житла.

Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до п. 17, п. 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року № 109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Згідно з ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

Згідно з даними з реєстру територіальної громади встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , з 15.09.1992 року по теперішній час зареєстрований ОСОБА_1 .

З 1992 року (з моменту реєстрації у спірну квартиру) до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачами не пред`являлося до позивача претензій щодо незаконності його мешкання у квартирі.

З огляду на вказані обставини, відповідно до приписів Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивач має право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій він мешкає.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності.

Таким чином, враховуючи, що позивач вселений до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, проте, відсутні документи, на підставі яких він був вселений, та цей факт позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов`язання вчинити відповідача дії по приватизації квартири підлягають задоволенню.

Позивач не заявляє вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Керуючись ст. ст. 328, 345 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 83, 89, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести задовольнити.

Визнати незаконною відмову районного адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності ордеру про надання жилої площі.

Зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району здійснити дії по приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , без наявності ордера про надання жилої площі, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08 травня 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик