КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/4044/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9015/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Марченка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Святошинської окружної прокуратури міста Києва на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2025 року, постановлену під головуванням судді Твердохліб Ю.О., у справі за позовом керівника Святошинської окружної прокуратури міста Києва Тимошенка Максима в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів, скасування рішень про державну реєстрацію та повернення земельної ділянки в придатний для використання стан, звільнивши від будівель і споруд, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом керівника Святошинської окружної прокуратури міста Києва Тимошенка М. в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів, скасування рішень про державну реєстрацію та повернення земельної ділянки в придатний для використання стан, звільнивши від будівель і споруд.

19.02.2025 року до суду від представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Гайдаша О.В. надійшло клопотання про призначення земельно-технічної експертизи, в якій просив призначити земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступне запитання: Чи знаходиться об`єкт нерухомого майна - готельно-ресторанний комплекс за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :75:282:0062? Проведення експертизи просив доручити Київському науково-дослідному інститут судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська,6) (т. 4 а.с. 162-163).

В обґрунтування клопотання вказував, що позивач змінив предмет позову у зв`язку з тим, що земельної ділянки з кадастровим номером :75:282:0004 на час розгляду справи не існує, та після зміни предметі позову обґрунтовує свої вимоги твердженням, що ОСОБА_1 використовує земельну ділянку з кадастровим номером :75:282:0062 по АДРЕСА_1 для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі.

Основним доказом позивача є технічний звіт КП «Київський інститут земельних відносин», який наданий на запит прокуратури, складався піж процесуальним керівництвом слідчого у кримінальному провадженні, без участі відповідачів та на основі матеріалів, які були надані виключно у кримінальному провадженні, без участі відповідача та на основі матеріалів, які були надані виключно працівником поліції, а жодна із осіб, що підписали технічний звіт КП «Київський інститут земельних відносин» на момент складання документу не були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. До того ж, технічний звіт стосується земельної ділянки з кадастровим номером :75:282:0004, тобто не стосується предметі позову.

В технічному звіті вказується, що на момент обмеження території зареєстрованих земельних ділянок на території обстеження та поруч з нею не виявлено, але на момент складання технічного звіту в базі даних ДЗК зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером :75:282:0004, тобто на момент обстеження території зареєстрованих земельних ділянок на території обстеження та поруч з нею не вичавлено, але на момент складання технічного звіту в базі даних ДК зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером :75:282:0004, тобто на момент обстеження спеціалісти не могли мати технічну документацію на земельну ділянку.

Також, відповідач у відповіді на відзив самостійно визнає, що технічний звіт не є висновком експерта, тобто сторонами не надані відповідні висновки експертів, а зважаючи на вищевикладені зауваження, технічний звіт обґрунтовано викликає сумніви щодо його достовірності.

Таким чином, для достовірного визначення меж земельної ділянки та знаходження на ній об`єктів нерухомого майна, визначення частини земельної ділянки, що перебуває під забудовою необхідні спеціальні знання у відповідній сфері (т. 4 а.с. 162-163).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2025 року призначено у цивільній справі за позовом керівника Святошинської окружної прокуратури м. Києва Тимошенка М., поданої в інтересах держави в особі Київської міської ради, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів, скасування рішень про державну реєстрацію та повернення земельної ділянки в придатний для використання стан, звільнивши від будівель і споруд земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На розгляд експерта поставлено наступне питання:

- Чи знаходиться об`єкт нерухомого майна - готельно-ресторанний комплекс за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :75:282:0062?

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, згідно з статтями 384, 385 Кримінального кодексу України. У розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 759/4044/22 у 5 томах. Оплату (усі витрати) за проведення експертизи покладено на ОСОБА_4 .Додатково повідомлено Київський науково-дослідний інститут судових експертиз, що у разі незадоволення клопотання експерта в 45-денний термін від дати пред`явлення клопотання експерта суду, експертиза буде виконана в обсязі наданих на дослідження матеріалів або буде складене повідомлення про неможливість проведення експертизи.

Роз`яснено сторонам, що відповідно до частин першої-третьої ст. 135 ЦПК України суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат). Суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією. Якщо клопотання заявили декілька учасників справи, необхідну грошову суму авансом у рівних частках сплачують відповідні учасники справи, а у випадках, коли відповідна процесуальна дія здійснюється з ініціативи суду, - сторони в рівних частках. У разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення судових витрат або несплати у визначений судом строк відповідних сум авансом суд вправі відхилити клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів та ухвалити рішення на підставі інших поданих учасниками справи доказів або скасувати раніше постановлену ухвалу про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування доказів або огляд доказів за їх місцезнаходженням.

Роз`яснено сторонам, що відповідно до положень ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження у справі зупинено до отримання висновку експертизи (т. 4 а.с. 166-169).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 05 березня 2025 року керівник Святошинської окружної прокуратури міста Києва Тимошенко М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 4 а.с. 175-184).

На обґрунтування скарги зазначав, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. В мотивувальній частині оскаржуваної ухвали не обґрунтовано дійсну потребу у спеціальних знаннях при вирішенні зазначених питань.

Вказував, що позов обґрунтовано тим, що прокуратурою встановлено факт незаконного використання та зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0406 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :75:282:0004 площею 0,0512 га, а у подальшому ОСОБА_4 земельної ділянки з кадастровим номером :75:282:0062 площею 0,0512 за адресою: АДРЕСА_2 , для експлуатації та обслуговування готельно-ресторанного комплексу загальною площею 1188,7 кв.м (реєстраційний номер об?єкту нерухомості: 000) без документів, передбачених ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Крім того, встановлено, що нежитлова будівля загальною площею 291,8 кв.м, яка є частиною готельно-ресторанного комплексу загальною площею 1188,7 кв.м (реєстраційний номер об?єкту нерухомості: 000) є самочинно збудованим нерухомим майном відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України, що встановлено судовим рішенням у справі № 759/17450/14-ц і в силу вимог ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України не потребує доведення.

Водночас, після встановлення судами апеляційної і касаційної інстанцій факту самочинності будівництва спірного нерухомого майна, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вчинили ряд правочинів щодо спірного об?єкту нерухомості (об?єднання площі, збільшення площі об?єкту та об?єднання об?єктів нерухомого майна, реєстрації права власності).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.04.2023 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Гайдаша О.В. та призначено земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.06.2024 відновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням на адресу суду листа від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про залишення ухвали без виконання та повернення матеріалів.

У подальшому через недобросовісну поведінку відповідача ОСОБА_4 , а саме вчинення ним свідомих дій щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки, яка була предметом спору у даній справі :75:282:0004) та проведення державної реєстрації новосформованої земельної ділянки :75:282:0062) керівник Святошинської окружної прокуратури м. Києва змушений був звернутися 06.11.2024 до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про зміну предмета позову у справі № 759/4044/22.

Так, під час моніторингу Національної кадастрової системи (НКС) прокуратурою встановлено відсутність даних щодо земельної ділянки кадастровий номер :75:282:0004, площею 0,0512 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та була предметом спору у вказаній справі.

При цьому, встановлено наявність державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :75:282:0062 з аналогічною площею 0,0512 га за адресою: АДРЕСА_2 .

За інформацією Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07.04.2024 № 08/13112, відповідно до відомостей Міського земельного кадастру (далі - МЗК) земельна ділянка з кадастровим номером :75:282:0004 не зареєстрована та не обліковується.

За наявною інформацією земельна ділянка з кадастровим номером :75:282:0004 сформована та 17.04.2021 зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель гр. ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 .

За результатом опрацювання заяви ОСОБА_5 стосовно підготовки проєкту рішення Київської міської ради про передачу в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування готельно-ресторанного комплексу на АДРЕСА_2 у Святошинському районі від 04.08.2021 № 50061-01-03, розглянувши технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель (справа 314136364), кадастровий номер :75:282:0004) Департаментом були надані зауваження листом від 10.08.2021 № 05716-21463.

В подальшому до Департаменту надходили ще заяви ОСОБА_6 від 27.07.2022 № 72049--031-03 та ОСОБА_7 від 30.09.2022 № 72054-01-03 стосовно підготовки проєкту рішення Київської міської ради про передачу в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування готельно-ресторанного комплексу на АДРЕСА_3 (справи 732172410 та 491410966), за результатом розгляду яких Департаментом були надані зауваження листами від 04.08.2022 № та від 06.10.2022 № 05702-12106.

Однак на дату надання відповіді зауваження, надані листом, не враховані. За поданням Департаменту рішення про передачу в оренду (користування) зазначеної земельної ділянки Київська міська рада не приймала.

З наявного в матеріалах справи листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київської області від 04.05.2023 № 10-10-0.222-4065/2-23 встановлено, що за даними системи електронного документообігу «ДОК ПРОФтм СТЕП 3.0» до Головного управління надходило звернення гр. ОСОБА_4 від 17.02.2023 (вх. № M-157/0/5-28 від 20.02.2023) стосовно скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :75:282:0004.

Відповідно до програмного забезпечення ведення Державного земельного кадастру (ДЗК), земельна ділянка з кадастровим номером :75:282:0004 була зареєстрована в ДЗК 14.07.2021 Державним кадастровим реєстратором відділу у Жмеринському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на підставі заяви від 13.07.2021 № 3B-021 про державну реєстрацію земельної ділянки та технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (розбробник-ФОП ОСОБА_8 ). Інформація про зареєстроване речове право в Державному земельному кадастрі була відсутня.

Згідно з даними ДЗК, державним кадастровим реєстратором відділу було сформовано повідомлення від 23.02.2023 № 3B-023 ПРО виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру (ч. 2 ст. 114 Порядку та п. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» - якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника) та земельну ділянку з кадастровим номером :75:282:0004 перенесено до архівного шару Державного земельного кадастру.

Так, з наявних в матеріалах справи документів встановлено, що до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київської області 17.02.2023 із заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :75:282:0004 звернувся гр. ОСОБА_4 . Заява обґрунтована тим, що у приватній власності останнього перебуває готельно-ресторанний комплекс, а саме: його окрема складова - нежитлова будівля в літ. Б, загальною площею 395,2 кв.м. Вказана нежитлова будівля знаходиться на земельній ділянці, що зареєстрована в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :75:282:0004 у 2021 році на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель. Оскільки, протягом року після державної реєстрації земельної ділянки речові права на неї не зареєстровані, останній просив вжити заходів щодо скасування реєстрації вказаної земельної ділянки.

Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київської області від 01.05.2024 № 10-10-0.222-4360/2-24, за інформацією відділу № 8 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київської області та за даними Державного земельного кадастру, 20.04.2023 державним кадастровим реєстратором на підставі заяви ОСОБА_8 від 20.04.2023 № 3В-023 та технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, яка розроблена ФОП ОСОБА_8 , зареєстровано земельну ділянку з кадастровим :75:282:0062, яка розташована: АДРЕСА_2 ; площа 0,0512 га; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; цільове призначення - 03.08 Для будівництва земель та обслуговування об?єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування; вид використання-для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі в літ. Б.

Під час моніторингу даних Національної кадастрової системи (НКС) Державного земельного кадастру прокуратурою встановлено, що 20.04.2023 ОСОБА_8 подано заяву державному кадастровому реєстратору про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0512 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, згідно наявної в матеріалах справи технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, розробленої ФОП ОСОБА_8 на замовлення ОСОБА_4 від 03.03.2023 № 001-03/23, об`єктом інвентаризації є земельна ділянка, що перебуває у фактичному користуванні гр. ОСОБА_4 на АДРЕСА_2 для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі в літ. Б.

Відповідно до Генерального плану міста, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804, зазначена земельна ділянка за функціональним призначенням належить до території вулиць і доріг.

Згідно статті 83 Земельного кодексу України земельна ділянка на АДРЕСА_2 , площею 0,0512 га, належить до комунальної власності.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № HB-024 від 25.11.2024, державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер :75:282:0062 ( АДРЕСА_2 ) загальною площею 0,0512 га проведена відділом № 1 управління адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області 20.04.2023.

Вказаний витяг містить кадастровий план земельної ділянки, а також експлікацію земельних угідь. Згідно наявної експлікації площа земельної ділянки кадастровий номер :75:282:0062 становить 0,0512 га, у тому числі землі під будівлями та спорудами транспорту 0,0398 га та 0,0114 га.

3 матеріалів справи № 759/4044/22, а саме: позовної заяви; заяви окружної прокуратури від 18.11.2022 про зміну предмета позову; витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку :75:282:0004 від 12.11.2021; технічного звіту щодо вишукувальних робіт при здійсненні моніторингу земель та контролю за їх використанням; акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 21-0019-08 від 19.08.2021; акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 21-0027-08 від 20.09.2021; поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером :75:282:0004 вбачається, що предметом спору у вказаній справі була земельна ділянка площею 0,0406 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :75:282:0004, площею 0,0512 та за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, з аналізу наявних в справі матеріалів та додатково отриманих прокурором (технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, розробленої ФОП ОСОБА_8 на замовлення ОСОБА_4 від 03.03.2023 № 001-03/23, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № HB-024 від 17.09.2024) встановлено, що скасована земельна ділянка :75:282:0004) та новосформована :75:282:0062) мають ідентичні характеристики щодо загальної та забудованої площ, кадастрових планів та адреси розташування.

Таким чином, наявні в справі письмові докази підтверджують факт використання відповідачами земельної ділянки площею 0,0406 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :75:282:0062, площею 0,0512 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для експлуатації та обслуговування готельно-ресторанного комплексу на АДРЕСА_2 без документів, передбачених ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладене, поставлене перед експертом єдине питання може бути вирішене судом самостійно в ході розгляду справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

3 огляду на викладене, застосування у даній справі спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, шляхом призначення судової експертизи для встановлення обставин використання відповідачами земельної ділянки є безпідставним та таким, що призведе до затягування судового розгляду справи.

Водночас, тривалий розгляд даного спору, який триває з квітня 2022 року та його подальше затягування внаслідок призначення необґрунтованої судової експертизи та зупинення провадження у справі, надає ОСОБА_4 реальну можливість продовжити використовувати спірну земельну ділянку комунальної власності без дозволу власника - територіальної громади міста.

Крім того, можливість зупинення провадження у справі не повинна призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Призначення судової експертизи як процесуальна дія суду у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованим.

При цьому, призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до ч. 1 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим

законом.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 89, 103, 252, 260 Цивільного процесуального кодексу України при винесенні ухвали від 19.02.2025 про призначення судової експертизи не обґрунтував її необхідність та неможливість самостійно встановити фактичні обставини, які є предметом доказування при розгляді даної справи, за результатами оцінки наявних у справі доказів у їх сукупності, що призвело до прийняття судом неправильного рішення (ухвали) про зупинення провадження у справі, оскільки поставлене перед експертом єдине питання може бути вирішене судом самостійно в ході розгляду справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів (т. 4 а.с. 175-184).

22 квітня 2025 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_4 - адвоката Гайдаш О.В., в якому останній просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Відзив поданий у строк визначений ухвалою Київського апеляційного суду від 31 березня 2025 року, що підтверджується штемпелем на конверті поштового відправлення відзиву (т. 4 а.с. 209-211).

У судовому засіданні прокурор Долгорук С.М. підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Гайдаш О.В. заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. Позивач Київська міська рада про розгляд справи апеляційним судом 08 травня 2025 року була сповіщена 10 квітня 2025 року врученням поштового повідомлення уповноваженій особі про що є відмітка працівників пошти про вручення адресату поштового відправлення суду. Повідомлення відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 повернулись із відмітками працівників пошти про відсутність адресатів за зазначеними ними адресами, заяви про зміну адрес місця проживання (перебування) від вказаних осіб до суду не надходили. Факт належного повідомлення відповідача ОСОБА_4 його представник - адвокат Гайдаш О.В. в суді не заперечував про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (т. 4 а.с. 198-208, 222-223).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги п. 2 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скаргане підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено у ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Частиною 1 ст. 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування.

Відповідно до пункту 6.1 глави 6 розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) основними завданнями земельно-технічної експертизи є:

визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо);

визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації;

визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки;

визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування);

визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

З матеріалів справи вбачається, що керівник Святошинської окружної прокуратури міста Києва звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив:

визнати недійсним договір дарування нежитлової будівлі від

23.07.2020 № 1466, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 щодо об?єкту нерухомості - нежитлової будівлі (літ. «Б») загальною площею 397,20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , (реєстраційний номер об?єкту нерухомості: 00), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тетерською О.Ю.;

визнати недійсним договір дарування готельно-ресторанного комплексу № 601 від 28.05.2021, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , щодо об`єкту нерухомого майна загальною площею 1188,7 кв.м, що розташований за адресою: 3-Б, (реєстраційний номер об`єкту нерухомості: 000), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Похитайло О.О.;

скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенко О.А. від 07.08.2020, індексний номер 53513103, про державну реєстрацію (з відкриттям розділу) права власності за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на об?єкт нерухомості - готельно-ресторанного комплексу загальною площею 1188,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкту нерухомості: 000);

скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса

Київського міського нотаріального округу Похитайло О.0. від 28.05.2021, індексний номер 58411424, про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на об`єкт нерухомості - готельно-ресторанний комплекс загальною площею 1188,7 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 000);

визнати недійсним договір дарування готельно-ресторанного комплексу від 24.06.2022 № 278, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо об`єкту нерухомого майна загальною площею 1188,7 кв.м, що розташований за адресою:

АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 000), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Похитайло О.О.;

скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Похитайло О.О. від 24.06.2022, індексний номер 63975736, про державну реєстрацію за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) права власності на об`єкт нерухомого майна - готельно-ресторанний комплекс загальною площею 1188,7 кв.м (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати недійсним договір дарування нерухомого майна від 14.09.2022 № 582, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо об`єкту нерухомого майна загальною площею 1188,7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 000), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці загальною площею :75:282:0004, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Похитайло О.О.;

скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Комарницької О.В. від 14.09.2022, індексний номер 64801649, про державну реєстрацію за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) права власності на об`єкт нерухомості - готельно-ресторанний комплекс загальною площею 1188,7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши вказане право;

зобов`язати ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 , РНОК НОМЕР_4 , паспорт громадянина України: НОМЕР_5 , виданий 30.01.2018 органом: 8032) повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради (01044, м. Київ, Хрещатик, 36, код ЄДНОУ 22883141) земельну ділянку площею 0,0406 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :75:282:0062 площею 0,0512 га за адресою: АДРЕСА_2 з приведенням земельної ділянки в придатний для використання стан, включаючи знесення будівель і споруд (т. 1 а.с. 1-20, т. 4 а.с. 1-15).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом доказування у даній справі, серед іншого, є розташування належного відповідачу готельно-ресторанного комплексу на спірній земельній ділянці з кадастровим номером :75:282:0062 (попередній кадастровий № :75:282:0004).

Звертаючись до суду з клопотанням про призначення у справі земельно-технічної експертизи представник ОСОБА_4 - адвокат Гайдаш О.В. посилався на те, що позивач змінив предмет позову, у зв`язку з тим, що земельної ділянки з кадастровим номером :75:282:0004 на час розгляду справи не існує. Основним доказом позивача є технічний звіт КП "Київський інститут земельних відносин", який наданий на запит прокурора, однак він не є висновком експерта, а звіт обґрунтовано викликає сумніви щодо його достовірності. Тому, для достовірного визначення меж земельної ділянки та знаходження на ній об`єктів нерухомого майна, визначення частини земельної ділянки, що перебуває під забудовою необхідні спеціальні знання.

Сторона позивача заперечувала щодо заявленого клопотання про призначення земельно-технічної експертизи, оскільки факт розташування майна на земельній ділянці підтверджено технічною документацією та витягом з реєстру, які містять експлуатацію земель, вважали, що ними подано достатньо доказів у підтвердження позовних вимог.

Задовольняючи клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката Гайдаша О.В. про призначення у справі земельно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для встановлення чи дійсно готельно-ресторанний комплекс (його частина) за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :75:282:0062, площею 0,0512 га, необхідні спеціальні знання, якими суд не володіє.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.

Враховуючи позовні вимоги, а також те, що предметом доказування у даній справі,серед іншого, є розташування належного відповідачу готельно-ресторанного комплексу на спірній земельній ділянці з кадастровим номером :75:282:0062, колегія суддів вважає, що для встановлення всіх обставин справи, з метою повного та всебічного розгляду справи потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, відтак є доцільним призначення у справі судової земельно-технічної експертизи.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження розташування належного відповідачу готельно-ресторанного комплексу на спірній земельній ділянці з кадастровим номером :75:282:0062, відхиляються колегією суддів, оскільки оцінка доказів, у тому числі і висновку експерта, надається судом при ухваленні судового рішення за наслідками розгляду справи по суті.

Колегія суддів критично відноситься до доводів прокурора щодо затягування розгляду справи, оскільки саме по собі призначення в справі експертизи не свідчить про затягування розгляду справи. При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що чинним законодавством визначено строки проведення судових експертиз, а судом зупинено провадження у справі на час проведення судової експертизи.

Інші висловлені в апеляційній скарзі доводи щодо заперечення призначення експертизи, колегія суддів відхилила, оскільки відповідно до ст. ст. 12, 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто, висновки експертизи, у тому числі земельно-технічної експертизи про призначення якої було заявлено представником відповідача, є одним з доказів щодо обставин справи.

У даній справі в суду були відсутні підстави для відмови у задоволенні клопотання про призначення експертизи, яке було заявлено представником відповідача, оскільки питання, що було запропоноване на вирішення експертизи та з яким погодився суд, стосується предмету доказування у цій справі.

Тобто, відмова у призначенні експертизи, про яку заявлено клопотання представником відповідача та яка стосуються предмету доказування у цій справі, порушить принцип змагальності цивільного процесу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі не обґрунтував неможливості встановити самостійно фактичні дані з інших наявних в матеріалах справи документів, є необґрунтованими з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Отже, вказана норма процесуального закону не містить обов`язку суду обґрунтовувати неможливість встановлення самостійно фактичних даних з інших наявних у матеріалах справи документів.

Враховуючи обов`язок суду забезпечувати сторонам здійснення їх права на подання доказів на підтвердження своїх посилань та заперечень, а також ту обставину, що для вирішення справи потрібні спеціальні знання, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ст. 389 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи та зупинення провадження у справі на час її проведення не віднесена процесуальним законом до переліку ухвал, які після їх перегляду апеляційним судом, підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу керівника Святошинської окружної прокуратури міста Києва - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Дата складання повного судового рішення - 09 травня 2025 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова