Справа №: 671/401/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої- судді Бабій О.М.,

з участю: секретаря судового засідання Кошонько Н.С., представника відповідача

ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області, приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Єлизавети Аполлонівни, ОСОБА_3 , державного реєстратора Гадайчук Єлизавети Аполлонівни, третьої особи на стороні відповідачів ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, визнання дій нотаріуса неправомірними, скасування реєстраційного запису заповіту у Спадковому реєстрі, визнання недійсним та скасування договору дарування 1/2 частини квартири, скасування запису про державну реєстрацію права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області, приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., ОСОБА_3 , державного реєстратора Гадайчук Є.А., третьої особи на стороні відповідачів ОСОБА_4 , у якому просить:

1. Заповіт, вчинений від імені ОСОБА_5 , від 14 березня 1984 року, реєстраційний № 8, визнати недійсним.

2. Нотаріальні дії приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А. щодо видачі свідоцтва на спадщину за заповітом ОСОБА_4 , у зв`язку з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, визнати неправомірними. Скасувати реєстраційний запис заповіту ОСОБА_5 у Спадковому реєстрі за № 61821120, зареєстрований 29 грудня 2017 року реєстратором Хмельницька філія державного підприємства «Національні інформаційні системи».

3. Договір дарування від 06 лютого 2020 року, вчинений ОСОБА_4 на ім`я обдарованої ОСОБА_6 , квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Гадайчук Є.А., визнати недійсним та скасувати.

4. Запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на частину квартири АДРЕСА_1 , № 199306026 від 06 лютого 2020 року, внесений за заявою ОСОБА_3 , за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 209, скасувати.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що документи стосовно набуття частини квартири АДРЕСА_1 матір`ю відповідача ОСОБА_4 , яка перейшла у власність відповідача ОСОБА_6 за договором дарування від 06 лютого 2020 року, є неналежними, недопустимими, неправдивими, недостовірними та з ознаками явного кримінального правопорушення, а тому викликають сумнів у їхній належності, допустимості та достовірності, на що вказують ст. ст. 77, 78 та 79 ЦПК України.

В позовній заяві вказано, що відповідач ОСОБА_3 , здійснивши незаконні дії, провокативні дії на приватній території позивача, у нічний час, незаконно відкрила проти позивача ОСОБА_2 кримінальне провадження, про що вказує у своїй позовній заяві (справа № 671/1543/21), з посиланням на занесення в ЄРДР. При цьому стороною вказаного конфлікту, її прямим учасником являється третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 .

Дарувальник ОСОБА_4 у договорі від 06 лютого 2020 року дарування частки квартири в абзаці 3 даного договору вказує, що … частки свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А. 13 лютого 2018 року, за № 671, право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 24808135, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209. За витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50460504 від 29 грудня 2017 року Хмельницької філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» до Спадкового реєстру внесений запис, параметрами якого є заповіт за номером 61821120, який посвідчений Хмельницька область, Солом`янська сільська рада Волочиського району, за датою посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З врахуванням змісту Витягу № 50460504 від 29 грудня 2017 року у цивільній справі № 671/1543/21, про реєстрацію в Спадковому реєстрі заповіту, позивач, з його слів, звернувся з письмовою заявою від 26 січня 2022 року до Соломнянської сільської ради для отримання дублікату заповіту.

Позивач вказує, що за підписом старости сіл: Соломна, Гречана, Раціборівка, Сербинів, Комару А.А. було надано лист від 31 січня 2022 року за № 17 по результатах розгляду вказаного звернення, з викладом обставин про те, що йому не може бути наданий дублікат заповіту, лише на вимогу суду. Колишніми працівниками Соломнянської сільської ради позивачу було надано фотокопію тексту заповіту, який посвідчується в місцевій сільській раді.

З фотокопії тексту заповіту вбачається, що заповідач ОСОБА_5 (батько позивача), що проживає в с. Соломна Волочиського району Хмельницької області, на випадок його смерті робить таке розпорядження: «Все майно і будівлі де б вони не були і з чого б вони не складались, на що по закону має право, і все те що мені належить на день смерті заповідає ОСОБА_4 ». Підпис. 14 березня 1984 року. Тут же вказується: Цей заповіт посвідчений мною, ОСОБА_7 , секретарем виконавчого комітету Солом`янської сільської Ради народних депутатів Волочиського району Хмельницької області. Заповіт підписано гр. ОСОБА_5 , у моїй присутності та власноручно. Особу та дієздатність встановлено та перевірено. Одержано держмита 2 крб. Зареєстровано в реєстрі за № 8. Цей заповіт складено та підписано у двох примірниках, один із них залишається у виконкому сільської Ради, а другий видається заповідачу. Секретар виконкому сільради, підпис Ф.Ф.Поморгало. Завірено круглою печаткою з Гербом УРСР, з написом по кругу Солом`янська сільська Рада народних депутатів.

Позивач зазначає, що посвідчуючи заповіт, секретар Солом`янської сільської Ради не мав прав і підстав вчиняти нотаріальні дії з написом «секретар виконавчого комітету Солом`янської ради народних депутатів Волочиського району Хмельницької області», оскільки такі дані є неправомірними і вказують на невідповідність заповіту вимогам Закону, і що цей заповіт «складався» після смерті батька. Оскільки, у вказаний час станом на 14 березня 1984 року, та відповідно до Інструкції, заповіти посвідчувались на спеціальних бланках, які знаходились у розпорядженні виконавчих комітетів сільських рад, а не на клаптику паперу, вчиненому печатною машинкою. Також підпис секретаря комітету Солом`янської сільської ради завірений печаткою з написом «Солом`янська сільська Рада народних депутатів», що не відповідає дійсності і суперечить змісту Інструкції «Про порядок здійснення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», яка діяла в цій редакції до 31 жовтня 1985 року. Наказ Мінюсту УРСР № 35/5.

Отже, як вважає позивач, дії секретаря виконавчого комітету Солом`янської сільської ради, який посвідчував заповіт ОСОБА_5 , є неправомірними.

Вказує, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним (ч. 1 ст. 1257 ЦК України).

В подальшому заповіт ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_4 зареєстрований приватним нотаріусом Гадайчук Є.А. згідно з Витягом № 491112440 від 15 вересня 2017 року, до Спадкового реєстру внесений реєстраційний запис, спадкова справа № 61231232, спадковий реєстр у нотаріуса 339/2017.

Позивач зазначає, що відповідно до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 вказано: Глава 8. Вимоги до документів, що подаються для вчинення нотаріальних дій, у п. 1 зазначено «нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи».

ОСОБА_2 зазначає, що пункт 5.1. глави 10 вказує: «При оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє у його прийомі».

Отже, на думку позивача, приватний нотаріус Гадайчук Є.А., вчинивши нотаріальні дії по видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю ОСОБА_4 , не перевірила заповіт на відповідність його чинному законодавству, що тягне правові наслідки визнання дій нотаріуса неправомірними та скасування нотаріальної дії, скасування державної реєстрації права власності на квартири АДРЕСА_1 , визнання недійсним договору дарування дарувальником третьою стороною ОСОБА_4 обдарованій відповідачу-3, та скасування свідоцтва про право власності на частини квартири за вищевказаною адресою, яка належить відповідачу-3, ОСОБА_3 .

Позивач вказує в позовній заяві, що за договором дарування частки квартири від 06 лютого 2020 року дарувальник ОСОБА_4 передає обдарованій ОСОБА_3 частки квартири АДРЕСА_1 , після чого відповідач-3, ОСОБА_3 володіє частки вказаної квартири.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_8 підтримали позов з викладених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 в суді проти позову заперечили у зв`язку з його безпідставністю. Представник відповідача посилалась на письмове пояснення (т. 1 а.с. 79-83) та, крім цього, на сплив строку позовної давності.

Приватний нотаріус Гадайчук Є.А. в судовому засіданні проти позову заперечила. У письмовому поясненні (т. 1 а.с. 57-58) вказала, що 15 вересня 2017 року за заявою ОСОБА_2 нею була заведена спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 17 січня 2018 року із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого ОСОБА_4 , яка надала примірник заповіту, посвідченого від імені ОСОБА_5 секретарем виконкому Соломнянської сільської ради 14 березня 1984 року за реєстраційним № 8. ОСОБА_9 зазначила, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нею було надано правову оцінку заповіту, який був посвідчений секретарем виконкому сільської ради, що відповідає вимогам Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої Наказом Міністра юстиції УРСР 19.01.76 № 1/5 (чинної на день вищевказаного посвідчення заповіту). Спадкоємцем ОСОБА_4 були надані всі необхідні документи і 13 лютого 2018 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку квартири за АДРЕСА_1 , та, відповідно до вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстровано право власності на частку. При посвідченні договору дарування частки спірної квартири, який був посвідчений 06 лютого 2020 року, підстав для відмови у посвідченні договору не було.

Від представника відповідача - Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області до суду надійшла заява з проханням про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_4 направила суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутності, проти позову заперечила, вважає його безпідставним та необґрунтованим.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 14 березня 1984 року ОСОБА_5 складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Соломнянської сільської ради, за яким він заповів все своє майно дружині ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 61).

Вказаний заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі 29 грудня 2017 року (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі т. 1 а.с. 35).

За договором дарування частки квартири, укладеним 06 лютого 2020 року, ОСОБА_4 безоплатно передала у власність дочці ОСОБА_3 частку квартири за АДРЕСА_1 . Зазначена частка квартири належить дарувальнику на підставі: частка свідоцтва про право власності на нерухоме майно…, частка свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А. 13 лютого 2018 року за реєстраційним номером 671, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 24808135, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209 (т. 1 а.с. 39).

Право власності на вказану частину квартири зареєстроване рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51010683 від 06 лютого 2020 року (т. 1 а.с. 36).

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За змістом статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із частинами першою, другою статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до частини другої статті 1267 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Стаття 203 ЦК України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В судовому засіданні дослідженими судом доказами не доведено наявність підстав для визнання заповіту ОСОБА_5 недійсним, також не надано жодних доказів неправомірності дій приватного нотаріуса та відсутні підстави для визнання недійсним оспорюваного договору дарування та скасування запису про реєстрацію права власності на частину квартири, відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 78, 80, 81, 89, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України; ст. ст. 203, 1257, 1267 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області, приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Єлизавети Аполлонівни, ОСОБА_3 , державного реєстратора Гадайчук Єлизавети Аполлонівни, третьої особи на стороні відповідачів ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, визнання дій нотаріуса неправомірними, скасування реєстраційного запису заповіту у Спадковому реєстрі, визнання недійсним та скасування договору дарування 1/2 частини квартири, скасування запису про державну реєстрацію права власності на майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )
Відповідач:Волочиська міська об`єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради Хмельницької області (31200, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 88; )
Відповідач:Приватний нотаріус Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Єлизавета Аполлонівна (31200, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 21)
Відповідач:ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )
Відповідач:Державний реєстратор Гадайчук Єлизавета Аполлонівна (31200, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 21)
Третя особа на стороні відповідачів:ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 )

Повне судове рішення складено 24 січня 2025 року.

Суддя О.М.Бабій