головуючий у суді І інстанції Романишена І.П.
провадження № 22-з/824/690/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
УХВАЛА

07 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, відповідно до вимог якого просив суд:

- зобов`язати ОСОБА_3 видалити зі своєї сторінки в соціальній мережі «Facebook» допис, який опубліковано ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17:17 та фотографії ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; зобов`язати ОСОБА_3 видалити зі своєї сторінки в соціальній мережі «Facebook» усі коментарі, які розміщені під дописом, який опубліковано ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17:17;

- зобов`язати ОСОБА_3 , протягом п`яти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію, опублікувати на своїй сторінці в соціальній мережі «Facebook», за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 під заголовком «СПРОСТУВАННЯ інформації яка була викладена ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17:17» вступну та резолютивну частину судового рішення;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 7 264 грн 38 коп.;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 200 000 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року відкрито провадження у справи, вирішено проводити розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Стянутоз ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 з використанням підсистеми «Електронний суд», подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року

ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення доказів, у якійпросить:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу, ОСОБА_2 вчиняти дії, а саме: додавати, видаляти, змінювати електронну (цифрову) інформацію і дані на сторінці користувача « ОСОБА_7 », яка на даний час доступна за наступним посиланням, ІНФОРМАЦІЯ_2 , надавати доступ до сторінки, її частин чи окремих даних іншим особам, припиняти функціонування сторінки чи її частини в межах облікового запису « ОСОБА_7 »;

- вжити заходи забезпечення позову шляхом огляду публікацій в мережі Інтернет, а саме: відмітки «Лайк» (Like) які залишені користувачем « ОСОБА_7 », переходи на сторінку користувача « ОСОБА_7 » з публікацій користувача « ІНФОРМАЦІЯ_4 », які доступні за наступними посиланнями:

ІНФОРМАЦІЯ_5

ІНФОРМАЦІЯ_6

ІНФОРМАЦІЯ_7

ІНФОРМАЦІЯ_8

ІНФОРМАЦІЯ_9

ІНФОРМАЦІЯ_10

Забезпечити збереження оглянутих сторінок, відмітки « Лайк » (Like) та переходи на сторінку користувача « ОСОБА_7 » для подальшого обґрунтування ухвали за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову.

- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу, ОСОБА_2 вчиняти дії, а саме: використовувати сторінку користувача « ОСОБА_7 » для додавання, видалення чи зміни електронної (цифрової) інформації і даних, які були залишені на сторінках інших користувачів в соціальній мережі «Facebook», з використанням облікового запису « ОСОБА_7 », в тому числі на сторінці користувача «ІНФОРМАЦІЯ_4».

Дослідивши матеріали справи, зміст заяви, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Частиною 1статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

В заяві про забезпечення позову заявник не навів належних доказів чому не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також заявник не надав доказів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Так, позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються допису в соціальній мережі «Facebook», який опубліковано 16 квітня 2023 року о 17:17.

Разом з тим, із заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову не вбачається, що, наведені ним заходи забезпечення позову, є співмірним із заявленими вимогами.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4» роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачам вчиняти певні дії.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що обраний заявником вид забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами та задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, враховуючи зміст заяви, предмет позову, конкретні обставини по справі, колегія суддіввважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська