г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/5104/24
Номер провадження 2/213/596/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Алексєєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Довгої А.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Наконечної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань №3 в режимі відеоконференцзв`язку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №213/5104/24 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживачів,

У С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог:

Представник позивачки в її інтересах звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що між позивачкою та відповідачем шляхом підписання заяви на приєднання укладено угоду про надання банківських послуг на отримання кредиту у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № НОМЕР_1 та відкрито також картковий рахунок № НОМЕР_2 .

27 жовтня 2024 року із зазначеного кредитного рахунку ОСОБА_2 відбулось несанкціоновані, без відому та згоди позивачки, зміна кредитного ліміту та списання кредитних коштів, а саме на кредитній картці № НОМЕР_1 було збільшено кредитний ліміт, та було з цієї карти перераховано 5 226,13 грн на іншу карту позивача за № НОМЕР_2 , після чого з зазначених карток було знято грошові кошти на суму 89 842,91 грн. Списання коштів проводилось невідомою позивачці особою. Виявивши зазначену транзакцію позивачка звернулася до банку для блокування картки. 28 жовтня 2024 року позивачка звернулася до відділення поліції №6 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області із заявою щодо вчинення кримінального правопорушення. Внаслідок незаконних дій невстановлених осіб з використанням доступу до WEB - банкінгу з рахунку позивачки були списані грошові кошти та утворилась заборгованість у розмірі 89 842,91 грн. Позивачка 15 листопада 2024 року звернулась до банку з листом-вимогою про повернення незаконно перерахованих з карткового рахунку грошових коштів та зупинення нарахування відсотків, проте відповідач відмовив, оскільки вхід до системи «Приват24» був здійснений під авторизацією позивачки. Позивачка жодній особі не передавала ім`я користувача та пароль для входу в Приват24, не створювала жодних платежів та не вводила пароль доступу. Просить зобов`язати відповідача АТ КБ «ПриватБанк» відновити кошти на картковому рахунку № НОМЕР_1 у сумі 89 842,91 грн, зобов`язати припинити нарахування процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операції 27 жовтня 2024 року та зобов`язати скасувати нараховані договірне списання, проценти, пеню та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операції 27 жовтня 2024 року.

Процесуальні дії у справі.

12 грудня 2024 року позовна заява надійшла до суду.

17 грудня 2024 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання позивача.

18 грудня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17 лютого 2025 року постановлено проводити розгляд справи з викликом сторін, визнано явку представника відповідача обов`язковою.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Наданий відповідачем 03 лютого 2025 року відзив на позов суд залишає без розгляду, як такий, що поданий після закінчення встановленого процесуального строку на його подання. Клопотань про поновлення пропущеного строку для подачі відзиву відповідачем заявлено не було.

Заяви, клопотання.

Представник позивача у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у заяві по суті. Додатково зазначив, що 27 жовтня 2024 року ОСОБА_2 дізналась в кінці дня, що з її рахунку було знято грошові кошти коли помітила повідомлення в телефоні, який був вдома, доступу третіх осіб до нього не було, вона не розголошувала третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі з системою веб-банкінг. Окрім того не вчиняла жодних дій які могли б призвести до списання грошових коштів. Яким чином було здійснено збільшення кредитного ліміту та переведено на невідому карту грошові кошти позивачу невідомо. Одразу, як стало відомо про зняття грошових коштів з рахунку, приблизно о 21.00 годині 27 жовтня 2024 року позивач зателефонувала до банку та заблокувала рахунки. Також позивачу невідомо чому транзакція перша було здійснено між її картками, про цю інформацію вона дізналась у відділенні банку при отримані виписки по рахунку. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити. Надала пояснення, відповідно до яких збільшення кредитного ліміту на карті позивача було через подачу заявки. Фінансовий номер завжди знаходиться у позивача, тому вважає, що транзакції відбулись з її відому. Також зазначає, що до поліції із заявою про кримінальне правопорушення позивач звернулась лише наступного дня та слідство по кримінальному провадженню досі триває.

Окрім того, надала письмові пояснення, де зазначає, що банк провів перевірку обставин справи та сумніви щодо проведення спірних транзакцій самостійними діями позивача відсутні.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Як видно із відповіді АТ КБ «Приват Банк» від 08 грудня 2024 року на звернення позивачки щодо списання коштів 27 жовтня 2024 року, банк не може повернути кошти з таких підстав. Встановлено, що переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24, вхід був здійснений під авторизацією ОСОБА_2 . При даній процедурі клієнт вводить своє ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. Вказані дії можливо здійснити лише за допомогою фінансового телефону ОСОБА_2 та іншої особистої інформації. Клієнт несе відповідальність за всі операції.

Як видно із Витягу з ЄРДР від 28 жовтня 2024 року, за заявою ОСОБА_2 від 28 жовтня 2024 року внесено відомості за №0000539 про те, що 27 жовтня 2024 року близько 23.03 години невідома особа, невстановленим способом отримала доступ до належної ОСОБА_2 банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк» звідки таємно викрала кошти у розмірі 89 842,91 грн.

Відповідно до довідки про рух коштів по картці № НОМЕР_1 за період 27 жовтня 2024 року - 28 жовтня 2024 року було здійснено перекази: 27 жовтня 2024 року о 20:03 на нову картку сума у валюті операції 30 000,00 грн; 27 жовтня 2024 року о 20:04 на нову картку сума у валюті операції 30 000,00 грн; 27 жовтня 2024 року о 20:05 на нову картку сума у валюті операції 22 000,00 грн; 27 жовтня 2024 року о 20:08 на свою картку *3602 сума у валюті операції 5 226,13 грн.

Згідно з випискою по картці № НОМЕР_2 за 27 жовтня 2024 року було здійснено переказ 27 жовтня 2024 року о 20:08 на нову картку сума у валюті операції 5 000,00 грн та зараховано зі своєї картки *6001 сума у валюті операції 5 226,13 грн.

Як видно із листа ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області на ім`я позивача досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості, щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудового розслідувань №0000539 від 28 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, триває. Вживаються заходи направленні на встановлення особи правопорушника, та проведення всіх необхідних слідчо-розшукових дій.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини щодо захисту прав споживача.

Норми права, які застосовує суд.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути й визнання права.

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Висновок суду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом статей 15, 16 ЦК України, особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка Сторін при отриманні доказу також приймається до уваги.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 27 жовтня 2024 року на належному позивачці картковому рахунку № НОМЕР_1 було збільшено кредитний ліміт, грошові кошти у розмірі 5 226,13 грн було перераховано на картковий рахунок позивачки за № НОМЕР_2 , після чого було знято кошти на загальну суму 89 842,91 грн.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Згідно із статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Так правова позиція по аналогічній справі викладена у Постанові Верховного Суду від 31 березня 2025 року у справі №591/8927/23.

Так, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» проведено перевірку, якою встановлено:

- 27/10/2024 20:08:57 27/10/2024 P10 S DB - 5,000.00 UAH - 5,000.00 205.41 CP980064 UKR ЭЛЕКТРОННЫЙ БИЗНЕС (DNHE). ПЕРЕКАЗ ВЛАСНИХ КОШТIВ. /DA20=3/(С КАРТЫ НОМЕР_3 КАРТУ НОМЕР_4 ) На нову картку Логи Пр24 241128RQ004374 +3806 75** **** 2024-10-27 19:45:12.5 188.163.15.75 Phone moto g54 5G|motorola +3806 75** **** 2024-10-27 20:01:53.5 188.163.15.75 Phone moto g54 5G|motorola +3806 75** **** 2024-10-27 20:37:42.5 188.163.15.75 Phone moto g54 5G|motorola +3806 75** **** 2024-10-27 20:39:49.5 188.163.15.75 Phone moto g54 5G|motorola +3806 75** **** 2024-10-27 20:44:48.5 188.163.15.75 Phone moto g54 5G|motorola +3806 75** **** 2024-10-27 20:53:15.5 188.163.15.75 Phone moto g54 5G|motorola moto g54 5G|motorola - пристрій клієнта;

- за 7 годин до списань був вхід с ПК +3806 75** **** 2024-10-27 13:09:58.5 46.211.99.186 Mozilla/5.0 (Windows NT 10.0; Win64; x64) AppleWebKit/537.36 (KHTML, like Gecko) Chrome/128.0.0.0 Safari/537.36 Personal computer підтрведженний з додатку Пр24 27.10.2024 094713 Сценарії в Channels (Privat24) Результат контакта от Confirm Service 2024-10-27 13:09:31 Контакт проведено (OK) НОМЕР_5 authorization Інших сумнівних входів не фіксується. Перевіркою АТ КБ "ПриватБанк" встановлено, що KDKV - Карта для накоплений - розірваний, закритий 5168 75** **** 7504 27/10/2024 20:03:48 27/10/2024 P40 S CR 30,000.00 UAH 30,000.00 30,000.00 CP980064 UKR ЭЛЕКТРОННЫЙ БИЗНЕС (DNHE). ПЕРЕКАЗ ВЛАСНИХ КОШТIВ. /DA20=3/(С КАРТЫ НОМЕР_6 КАРТУ НОМЕР_4 ) Максимова Л. 27/10/2024 20:04:36 27/10/2024 P40 S CR 30,000.00 UAH 30,000.00 60,000.00 CP980064 UKR ЭЛЕКТРОННЫЙ БИЗНЕС (DNHE). ПЕРЕКАЗ ВЛАСНИХ КОШТIВ. /DA20=3/(С КАРТЫ НОМЕР_7 НА КАРТУ НОМЕР_4 ) Максимова Л. 27/10/2024 20:05:26 27/10/2024 P40 S CR 22,000.00 UAH 22,000.00 82,000.00 CP980064 UKR ЭЛЕКТРОННЫЙ БИЗНЕС (DNHE). ПЕРЕКАЗ ВЛАСНИХ КОШТIВ. /DA20=3/( НОМЕР_8 НА КАРТУ НОМЕР_4 ) Максимова Л. 27/10/2024 20:08:58 27/10/2024 P40 S CR 5,000.00 UAH 5,000.00 87,000.00 CP980064 UKR ЭЛЕКТРОННЫЙ БИЗНЕС (DNHE). ПЕРЕКАЗ ВЛАСНИХ КОШТIВ. /DA20=3/( НОМЕР_9 КАРТУ НОМЕР_4 ) ОСОБА_3 .

Відповідальність за контроль над фінансовими інструментами, цілком і повністю лежить на стороні позивача, а відповідач позбавлений можливості впливу в частині належного ставлення клієнтів до виконання обов`язків зі збереження вразливих даних, в т.ч. фінансових даних, що використовується клієнтом при проведенні фінансових операцій за допомогою дистанційного платіжного застосунку Приват24.

Отже, банк довів належними та допустимими доказами, що ОСОБА_2 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Натомість після списання грошових коштів із банківського рахунку, позивачка не виконала усіх дій та не надала негайно всю інформацію про проведення транзакцій, яка необхідна була АТ КБ «ПриватБанк» для швидкого реагування та здійснення розслідування щодо спірних операцій.

До ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області позивачка із заявою звернулась наступного дня - 28 жовтня 2024 року.

В той же час, позивачкою не надано належних доказів того, що вона стала жертвою шахрайських дій та операції по її карткам були здійснені іншими особами злочинним шляхом.

Отже, за відсутності встановленої вини третіх осіб, презюмується використання фінансового інструменту третіми особами за згодою позивача, наданою в тій чи іншій формі.

Що стосується кримінального провадження №0000539 від 28 жовтня 2024 року за ч.1 ст.185 КК України, відомості за яким внесено за заявою позивачки, то суд вважає, що кримінальне провадження не встановлює преюдиційне значення для вирішення цієї справи, кримінальне провадження лише підтверджує факт звернення позивачки до правоохоронних органів.

Вироку, що набрав законної сили, ухваленого стосовно осіб, які незаконно заволоділи грошовими коштами з рахунку позивачки, суду не надано.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з карткових рахунків позивача.

У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі №910/14452/20 зазначено, що Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі №902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Щодо розподілу судових витрат.

На підставі п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивачку.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 95, 141, 263, 265, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживачів відмовити.

Судові витрати покласти на позивачку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Представник позивачки: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Дата складення повного тексту судового рішення - 12 травня 2025 року.

Суддя О.В. Алексєєв