Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/421/25

30 квітня 2025 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого-судді Куценка О. О., з участю секретаря судового засідання Двібородчин І. В., заявника ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Поповича М. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Богородчанська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

28 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Богродчанського районного суду Івано-Франківської області з заявою в якій просить суд встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що витяг з протоколу дванадцятої сесії Глибоківської сільської ради Богородчагського району Івано-Франківської області від 31 грудня 1997 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У поданій до суду заяві ОСОБА_1 свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба по лінії мами ОСОБА_3 . За життя покійна розпорядилась своїм майном та склала заповіт, посвідчений секретарем Глибоківської сільської рада Богородчанського району Івано-Франківської області 23 вересня 2010 року, яким все належне їй майно заповіла заявниці.

Після смерті спадкодавця у липні 2020 року заявниця звернулася з заявою до державного нотаріуса Богородчанської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і 29 липня 2020 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,3199 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зазначає, що пізніше їй стало відомо, що за життя покійній належала земельна ділянка площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства та 0,10 га для обслуговування житлового будинку і у зв`язку з цим 19 лютого 2025 року знову звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини.

Листом нотаріуса від 19 лютого 2025 року їй було відмовлено у оформленні спадщини, мотивуючи це тим, що для оформлення спадщини за заповітом на земельну ділянку їй необхідно встановити в судовому порядку факт передачі ОСОБА_3 рішенням сесії Глибоківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 31 грудня 1997 року, передачу у приватну власність земельних ділянок, оскільки архівний витяг видано на ім`я ОСОБА_2 .

Заявниця зазначає, що за життя по місцю проживання у с. Глибоке до баби звертались на ім`я ОСОБА_4 . За життя покійна прізвище, ім`я та по батькові не змінювала. Про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одна і та сама особа підтверджується рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 1994 року.

У зв`язку з цим заявниця змушена була звертатися до суду для відновлення своїх спадкових прав.

Представник заявника - адвокат Попович М. М. та заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримали доводи заяви та просили задовольнити заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи - Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Селищний голова Заремба Р. Д. надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, не заперечують проти задоволення заяви.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (згідно із пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Суд, вислухавши заявника, представника заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилами ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

З матеріалів справи, зокрема, копії рішення дванадцятої сесії Глибоківської сільської ради народних депутатів Богородчанського району Івано-Франківської області від 31 грудня 1997 року, встановлено, що громадянам передано у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлових будинків та господарських споруд 0,25 га і для ведення особистого підсобного господарства 0,60 га, підтверджених Інструментальним обміром згідно поданих заяв громадян і складених списків на основі матеріалів інвентаризації земель (а.с.6).

Відповідно до архівного витягу з протоколу дванадцятої сесії Глибоківської сільської ради від 31 грудня 1997 року, встановлено, що під порядковим номером 137 землекористувачеві ОСОБА_2 , передано земельну ділянку загальною площею 0,70 га в тому числі: для обслуговування житлового будинку 0,10 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,60 га (а.с.7).

З дослідженої копії заповіту від 23 вересня 2009 року, вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла своїй онуці ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено 23 вересня 2009 року секретарем Глибоківської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 64 (а.с.11).

З дослідженого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 30 жовтня 1919 року виконавчим комітетом Глибоківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла у селі Глибоке Богородчанського району Івано-Франківської області ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 95 років (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Богородчанської районної державної нотаріальної контори Войташеком І. І., спадкодавцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_3 , 1924 року народження, є її онука ОСОБА_1 . Спадщина на яку видано свідоцтво, складається із земельної ділянки, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в урочищі «Маслятина» (масив НОМЕР_2 ) на території Глибоківської сільської ради Богородчанського району, площею 0,3199 га. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 зареєструвала земельну ділянку площею 0,3199 га у встановленому порядку (а.с.9; 10).

19 лютого 2025 року державним нотаріусом Богородчанської державної нотаріальної контори Войташеком І. І. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку загальною площею 0,70 га в тому числі: для обслуговування житлового будинку 0,10 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,60 га, у зв`язку з тим, що їй необхідно встановити у судовому порядку факт передачі земельної ділянки, відповідно до рішення сесії Глибоківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 31 грудня 1997 року, у приватну власність ОСОБА_3 , оскільки архівний витяг видано на ім`я ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно з архівною довідкою №С-4674 від 23 грудня 1993 року, виданою Державним архівом Івано-Франківської області, встановлено, що в документах Управління Служби безпеки України по Івано-Франківській області є відомості, що ОСОБА_5 , 1924 року народження, була вивезена з с. Глибоке Богородчанського району в Німеччину, де примусово працювала ч/робочою з 23.11.1942 р. по 10.04.1945 р. (а.с.13).

Разом з цим, рішенням Богородчанського районного суду від 12 квітня 1994 року, встановлено, що архівна довідка № С-4674, видана 23 грудня 1993 року Державним архівом Івано-Франківської області на ім`я ОСОБА_6 , належить ОСОБА_7 , 1924 року народження, уродженці с. Глибоке Богородчанського району Івано-Франківської області (а.с.12).

Свідок ОСОБА_8 дала показання, що проживає у АДРЕСА_1 . Заявниця ОСОБА_1 є дружиною її рідного брата. Зазначила, що у спадкодавиці ОСОБА_9 не було батька, а тому її називали « ОСОБА_4 ». Крім того, що її у селі кликали «Текля», свідок підтвердила що також її називали і « ОСОБА_10 ». Зазначила, що спадкодавиця померла у похилому віці, їй було понад 90 років.

Свідок ОСОБА_11 дав показання, що проживає у АДРЕСА_2 . Заявниця ОСОБА_1 є його сусідкою. Зазначив, що працював на посаді голови Глибоківської сільської ради з 1991 року по 2006 р. У селі до Синишин зверталися на ім`я як « ОСОБА_4 » так і « ОСОБА_10 ». Вказав, що у рішенні сесії Глибоківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 31 грудня 1997 року, була допущена помилка у написанні імені та по батькові ОСОБА_3 .

Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно листа ВСУ 01 січня 2012 року "Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що встановлення даного факту породжує юридичні наслідки для заявниці, так як на даний час це впливає на реалізацію її спадкового права.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявником доведено перед судом обставини, на які він посилається, а тому вважає за можливе заяву задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19, 89, 229, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Богородчанська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт, юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що витяг з протоколу дванадцятої сесії Глибоківської сільської ради Богородчагського району Івано-Франківської області від 31 грудня 1997 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повний текст судового рішення складено 02 травня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: