УХВАЛА

05 травня 2025 року

м. Київ

справа № 128/4949/23

провадження № 61-4938ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 вернувся до суду із позовом до ОСОБА_2

про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 07 грудня

2023 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області

від 07 грудня 2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

У січні 2024 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області

від 07 грудня 2023 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто, у зв`язку з неповним виконанням вимог зазначеної вище ухвали.

У березні 2024 року ОСОБА_1 втретє подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

У квітні 2024 року ОСОБА_1 вчетверте подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 квітня 2024 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 грудня

2023 року визнано неподаною та повернуто скаржнику (провадження № 61-1161ск24).

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Синельникова Є. В. від участі у розгляді касаційних скарг на ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року, від 12 лютого 2024 року,

від 06 березня 2024 року, від 23 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії повернуто заявнику без розгляду.

Касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду

від 29 грудня 2023 року, від 12 лютого 2024 року, від 06 березня 2024 року,

від 23 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії повернуто заявнику (провадження № 61-7306ск24).

Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року та 06 березня

2024 року повернуто заявнику.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 23 квітня 2024 року повернуто заявнику.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 13 травня 2024 року повернуто заявнику (провадження № 61-8598ск24).

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 березня 2024 року визнано неподаною та повернуто заявнику (провадження № 61-1886ск25).

У квітні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року, де, вказуючи на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2025 року заяви ОСОБА_1 про відвід суддів

Лідовця Р. А. та Луспеника Д. Д. від участі у розгляді справи за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року, від 12 лютого 2024 року, від 06 березня 2024 року, визнано необґрунтованими.

Заяви про відвід суддів Верховного Суду Лідовця Р. А. та Луспеника Д. Д. передано для вирішення зазначеного питання іншому судді, який визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2025 року у задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Лідовця Р. А. та Луспеника Д. Д. відмовлено.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Повертаючи апеляційну скаргу суд керувався тим, що відповідно до пункту 5.22. Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2020), затвердженого наказом державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01 липня 2020 року № 144, підпис розміщують під текстом документа або під відміткою

про наявність додатків.

Верховний Суд погоджується з позицією суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 11 вересня 2024 року у справі № 930/191/23 дійшла висновку, що належним виконанням вимог процесуального закону щодо підписання письмового документа є здійснення особою підпису після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності), що свідчитиме про дійсне схвалення автором документа його тексту та унеможливить спотворення його змісту.

Такий підхід запобігатиме зловживанню заявником своїми процесуальними правами в частині оспорення юридичної сили документа (його підписання чи непідписання), а також усуватиме сумніви в інших учасників відповідних правовідносин щодо правових наслідків подання такого документу.

Також Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що такий підхід не звужує обсягу існуючих процесуальних прав учасників судового процесу, а створює підґрунтя для належного використання таких прав та запобігає їх зловживанню. У такому разі потреба в дотриманні завдання відповідного судочинства превалює над бажанням особи розташувати підпис в іншому місці, ніж під текстом його документа, особливо коли таке бажання не має переконливого обґрунтування.

Отже, належним виконанням вимог процесуального закону щодо підписання письмового документа є здійснення особою підпису після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності).

В ухвалі Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року зазначено,

що подана ОСОБА_1 апеляційна скарга не підписана заявником, зокрема

не містить його підпису під текстом апеляційної скарги або під відміткою про наявність додатків, зокрема суд наголосив, що наявний у лівому верхньому куті титульної сторінки апеляційної скарги запис за своєю суттю є візуванням документів, а не їх підписанням.

Доводи касаційної скарги заявника полягають у незгоді з оскаржуваним рішенням, містять мотиви, що стосуються переоцінки доказів, а також розмірковування заявника, де він тлумачить на власний розсуд практику Верховного Суду.

Отже, правильне застосування апеляційним судом норм права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга

є необґрунтованою.

Керуючись частинами третьою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник