Справа № 545/4526/22
Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Стрюк Л.І.,
з участю секретаря Кисличної І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві заяву представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Микитюка Василя Олександровича про вирішення питання щодо судових витрат, -
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28.03.2025 позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 в рівних частинах на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 21.09.2011 в розмірі 7 823,3 долари США та 3% річних в сумі 568,86 доларів США, а всього 8 392,16 доларів США по 4 196,08 доларів США кожному.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Питання про розподіл судових витрат рішенням суду не вирішувалося.
Представник відповідача адвокат Тимохіна Л.С. 26.04.2025 подала заперечення проти задоволення заяви у порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ст. 270 ЦПК України. Зазначала, що складення процесуальних документів не є складним, не містить аналізу судової практики, математичних розрахунків, висновків, а розмір правничої допомоги за складення зазначених процесуальних документів є явно завищеним та неспівмірним з наданими послугами.
Представник заявника в судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та просив задовольнити її в повному обсязі.
Представник відповідача заперечувала проти задоволення заяв, попередньо надавши письмові заперечення та просила застосувати співмірність витрат.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом встановлено, що 14 травня 2023 року між ОСОБА_4 , матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , та Адвокатським об`єднанням «Мазепа та партнери» в особі Микитюка В.О. укладений договір про надання професійної правничої допомоги (т.2 а.с. 9).
14.05.2024 укладено договір про надання професійної правничої допомоги між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Мазепа та партнери» в особі Микитюка В.О. (т.2 а.с. 9 (зворот).
Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
При визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд бере до уваги і те, що справа носить типовий характер і не є складною.
З урахуванням фактичного обсягу наданих адвокатом Микитюком В.О. юридичних послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи та відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також відсутності клопотання позивача щодо зменшення судових витрат з обґрунтуванням неспівмірності заявлених вимог, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., тобто по 2500 грн. кожному з позивачів.
Що стосується судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що рішенням суду від 28.03.2025 позовні вимоги задоволенні на 57,99%, то стягненню з відповідача на користь позивачів підлягає сплачений судовий збір у розмірі 3468,25 грн, тобто по 1734,12 грн кожному з позивачів.
Керуючись ст.ст. 137, 265, 270 ЦПК України,
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в рівних частинах на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) судовий збір у розмірі 3468,25 грн, по 1734,12 грн. кожному.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в рівних частинах на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн, по 2500 грн кожному.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк