Справа №442/1686/25
Провадження №2/442/760/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої-судді Гарасимків Л.І., розглянувши в залі суду в м.Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник позивача ТОВ «Сучасний Факторинг» Юхименко Ю.Ю. з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сучасний Факторинг» заборгованість за кредитним договором №1 від 23.12.2023р. в розмірі 24938,15 грн., судовий збір у сумі 2422 гривень 40 копійок, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500грн.

Свою позовну заяву представник позивача обґрунтував тим, що 23 грудня 2023 року між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено кредитний договір у формі заяви приєднання до Кредитного договору по продукту «Кредитний товар» №1, згідно з умовами якого сума кредиту за даним Договором складає 17 213,09грн.

Відповідно до Публічної пропозиції на укладення Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» та статті 633 Цивільного Кодексу України Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» було оголошено Публічну пропозицію ( оферту) на укладення Кредитного договору по продукту «Кредит на товар».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» діючи на підставі ст.633, 634 Цивільного Кодексу України, звернулось з Публічною пропозицією та бере на себе зобов`язання перед фізичними особами, які звернуться за особистої присутності до кредитних посередників Кредитора, через яких нададуть Кредитору всю необхідну інформацію та документи для здійснення їх належної перевірки та оцінки кредитоспроможності (які будуть задовольняти Кредитора) та приєднаються до Публічної пропозиції, надавати послуги в порядку та умовах, передбачених Кредитним договором по продукту «Кредит на товар».

Згідно Паспорту споживчого кредиту по продукту «Кредит на товар», що оформлюється за особистої присутності споживача, Сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються Позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 12 (дванадцять) календарних місяців платності - 5,00% від загальної початкової суми кредиту. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 206,62% річних від загальної суми кредиту. З моменту вчинення позичальником дій передбачених п.1.3. Публічно: пропозиції вважається, що Позичальник в повній мірі та безумовно приєднався до умов Договору. Публічна пропозиція, Заява - приєднання та Графік платежів, підписані та подані Позичальником відповідно до умов Публічної пропозиції складають укладений між Кредитором та Позичальником Договір (п.1.4).

Згідно розділу 2 Кредитор надає Позичальнику кредит у гривні у сумі та на умовах, передбачений Договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії, інші супутні платежі та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту, що надається за Договором - кредит.

Заборгованість відповідача перед Товариством з обмеженою діяльністю «Сучасний Факторинг» за Кредитним договором №1 від 23.12.2023 р. станом на 27.01.2025 р. становить 24 938 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять вісім) гривні 15 копійок, а саме:загальна заборгованість за тілом кредиту становить: 15 779,41 грн.; загальна заборгованість за сумою комісії становить: 9 158,74грн., отримано оплат в сумі: 2 437,50грн.Станом на дату 27.01.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» повідомляє, що заборгованість за Кредитним договором №6 від 29.12.2023 р. не погашена.

Представник позивача ТОВ «Сучасний Факторинг» в позовній заяві вказав, що проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідно ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав, правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, та відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи на відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку, при цьому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав, а саме:

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як слід з копії кредитного договору №1 від 23.12.2023р. ТОВ «Сучасний Факторинг» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір з якого слід, що кредитодавець зобов`язується надати кредит покупцю, а покупець зобов`язується повернути кредит та внести плату за користування кредитом в розмірі.

Як вбачається із Паспорту споживчого кредиту по продукту «Кредит на товар», оформлюється за особистої присутності споживача, позаяк сторони дійшли згоди, грошові кошти надаються Позичальникові на умовах строковості, а саме терміном 12 календарних місяців платності - 5,00% від загальної початкової суми кредиту, реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 206,62% річних загальної суми кредиту.

За ч.1 ст.526 ЦК України слід, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як слід з ст.536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно ч.1 ст.1054ЦК України слід, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.1 ст.1048 ЦК України слід, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, як було встановлено, що відповідачу стороною позивача на придбання споживчих товарів наданий кредит, грошові кошти були перераховані продавцю.

Однак відповідач отримавши куплений товар не повернув кредит, чим порушив умови договору кредитування. З боку позивача зобов`язання були виконанні в повному обсязі, що дало можливість відповідачу ОСОБА_1 у повному обсязі розпоряджатися отриманим товаром. Однак з боку відповідача ОСОБА_1 зобов`язання не виконуються, кредитні кошти не повертаються, відтак з наведених підстав слід вважати, що позовні вимоги позивача законні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3, ч.4., ч.5, ч.6 ст.137 ЦПК України слід, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони,крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та(або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як слід з правового висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справа №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19. Слід, що витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

З копії договору №28/08/24 про надання правничої допомоги від 28 серпня 2024 року слід, що адвокатське об`єднання «Деналі» та ТОВ «Сучасний Факторинг» уклали договір про правничу допомогу.

З копії Додаткової угоди №5 від 10.12.2024р. до Договору про надання правничої допомоги №28/08/24 від 28.08.2024р., виконавець адвокатське об`єднання «Деналі» з однієї сторони та ТОВ «Сучасний Факторинг» з іншої сторони засвідчили, що виконавець надав, а клієнт отримав наступні послуги за складання позовної заяви ТОВ «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1 від 23.12.2023р. (вартість послуги 6500 гривень.)

Отже, стороною позивача були надані докази відповідно яких можливо зробити висновок, що умови про надання правничої допомоги були виконанні, проведена оплата за їх виконання. З таких підстав в цій частині заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, ст.ст. 526, 536, 625, 1048, 1054 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» Юхименка Юрія Юрійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН : НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» () заборгованість за кредитним договором №1 від 23.12.2023р. в розмірі 24 938 ( двадцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять вісім грн.) 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН : НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» () судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору під час подачі позовної заяви до суду у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять два) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН : НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» () судові витрати пов`язані з розглядом справи на надання професійної правничої допомоги у розмірі 6500 ( шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторони:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг», , місцезнаходження: м.Київ, вул.Велика Васльківська,39 літ.А.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 .

Суддя Гарасимків Л.І.