Справа №173/2184/24
Провадження №2/173/180/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в залі суду, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Одеса), про оспорення батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

04.07.2024 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач, ОСОБА_1 , з позовом про оспорення батьківства до відповідача, ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) .

11.07.2024 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

12.07.2024 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 05.12.2024 року.

05.12.2024 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений на 18.02.2025 рокув зв`язку з неявкою відповідача у призначене судове засідання.

18.02.2025 року справа не розглядалась в зв`язку з хворобою судді. Справа призначена до розгляду на 10.04.2025 року.

14.02.2025 року від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить виключити відомості про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Дніпропетровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: він та відповідач, ОСОБА_2 , з вересня 2012 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_4 .

11.07.2015 року, він та відповідачка уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5.

В серпні 2015 року, через місяць після реєстрації шлюбу, відповідачка повідомила його, що вона іде жити до іншого чоловіка, донька, ОСОБА_4 , залишилась проживати разом з ним.

02.02.2016 року вони з відповідачкою розірвали шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідачки народився син - ОСОБА_5 , в свідоцтві про народження якого він записаний батьком дитини.

Однак він має обґрунтовані сумніви у своєму батьківстві у зв`язку з тим, що з серпня 2015 року він з відповідачкою спільно не проживав та зі слів відповідачки він не є батьком її дитини - ОСОБА_3 .

Зазначені обставини і стали підставою звернення до суду.

В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснивши, що в позовній заяві викладені всі обставини справи та наведені доводи на їх обґрунтування. В подальшому в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка, ОСОБА_2 , в підготовче судове засідання не з`явилась подавши заяву про розгляд справи за її відстуності. Згідно поданої заяви позовні вимоги визнала. Не заперечувала проти їх задоволення, пояснивши, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком її дитини, ОСОБА_3 .

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в підготовче судове засідання не з`явився, подавши заяви про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сучасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

За доводами позивача судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , та відповідач ОСОБА_2 з вересня 2012 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

В період спільного проживання в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_6 , в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками, мати записана за дошлюбним прізвищем « ОСОБА_7 ».

11.07.2015 року, сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5.

02.02.2016 року за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується копією рішення суду .

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина ОСОБА_3 , в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

За доводами позивача він не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як зазначає, що в серпні 2015 року відповідачка пішла жити від нього до іншого чоловіка.

Дані обставини визнані відповідачем в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України - Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Позивач посилається на те, що не є батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є , показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Відповідно до п. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Так як позивач записаний батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, відповідно він наділений правом оспорити своє батьківство стовно даної дитини відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України

Відповідно до п. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як про батька дитини з актового запису про її народження.

Відповідно до п. 6 ст. 136 СК України - До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідачем визнаються позовні вимоги в повному обсязі, так як згідно поданої заяви відповідачка підтверджує, що позивач дійсно не є біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно з п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, за можливе задовольнити позовні вимоги та виключити із актового запису № 39, вчиненого 17 травня 2016 про народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого Дніпропетровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як про батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином ухвалене у справі рішення є обов`язковим для виконання та не вимагає покладення на орган державної реєстрації актів цивільного стану додаткових обов`язків, пов`язаних з його виконанням.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 ,, до початку підготовчого судового засідання, тобто до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги визнала, у відповідності до ст. 142 ЦПК України, суд вважає за потрібне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого відповідно до квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 24 червня 2024 року в сумі 605

( шістсот п`ять ) гривні 60 коп..

В іншій частині відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп., суд вважає за можливе покласти на позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . РНОКПП НОМЕР_2 , відома адреса проживання АДРЕСА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса ), юридична адреса: 49006 вул. Шмідта, 43-А м. Дніпро, , про оспорення батьківства - задовольнити

Виключити із актового запису № 39 від 17 травня 2016 року про народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого Дніпропетровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , як про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого відповідно до квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 24 червня 2024 року в сумі 605( шістсот п`ять ) гривень 60 коп. Оригінал квитанції знаходиться в матеріалах цивільної справи № 173/2184/24 (провадження № 2/173/180/2025).

В іншій частині понесені судові витрати по сплаті судового збору покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду після набрання чинності направити Криничанському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10.04.2025 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 30.04.2025 року

Дата набрання законної сили: 13.05.2025 року