Номер справи № 243/1936/25
Номер провадження № 2/243/803/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язати нарахувати та виплатити недоотриману пенсію в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2025 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язати нарахувати та виплатити недоотриману пенсію в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до свідоцтва про право спадщини за законом, яке видав державний нотаріус Вільнянської державної нотаріальної контори Євграфова О.М., вона є спадкоємцем ОСОБА_2 . За вищезазначеним свідоцтвом, спадщина складається з недоотриманої пенсії, що зберігається в Головному управлінні Пенсійного Фонду України Донецької області у сумі 89 893,06 грн. На запит позивача, Головним управлінням Пенсійного Фонду України Донецької області надано інформацію про розрахунок пенсії в розмірі 89 893,06 грн. за період з 23.09.2021 по 29.02.2024. З 01.04.2016 виплати пенсії ОСОБА_2 припинена. Таким чином, відповідач не нарахував та не виплатив пенсію за період з 01.04.2016 по 22.09.2021. Вважає, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям в повному обсязі, без будь-яких часових обмежень, та норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

У зв`язку з чим просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити їй недоотриману пенсію за період з 01.04.2016 по 22.09.2021, в порядку спадкування після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягнути з відповідача на користь позивача, судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні. Надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представником відповідача направлено на адресу суду відзив на позовну заяву за змістом якого, позовні вимоги не визнаються в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Бахмут, як внутрішньо переміщена особа, та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до положень Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Виплата пенсії проведена по 31.03.2016. З 01.04.2016 виплата пенсії ОСОБА_2 припинена на підставі ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 №1706. Пенсійна справа знята з обліку з 01.03.2024 у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Особисто ОСОБА_2 до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталась. Інформацію про суми пенсій, які залишилися недоотриманими у зв`язку зі смертю пенсіонерів, органи Пенсійного фонду України відповідно до вимог статті 46 Закону України «Про нотаріат» надають нотаріусам. Для надання відповіді на лист державного нотаріуса Вільнянської нотаріальної контори Головним управлінням було розрахунок пенсії померлого пенсіонера та надано відповідь листом №0500-0215-8/96833 від 02.10.2024, де зазначено, що сума недоотриманої пенсії за період 23.09.2021 по 29.02.2024 складає 89893,06 грн. В жовтні до Головного управління звернулась Позивачка із заявою № 2462 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . За результатом розгляду наданих документів нараховано недоотриману пенсію у розмірі 87739,44 грн за період з 17.10.2021 по 29.02.2024 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058. Стосовно ж вимог Позивачки щодо стягнення недоотриманої пенсії за період з 01.04.2016 по 22.09.2021, слід зазначити, що право на соціальне забезпечення полягає в тому, що держава гарантує надання достатніх коштів громадянам, які через об`єктивні обставини повністю або частково втратили можливість працювати і отримувати винагороду за працю. Право на пенсійне забезпечення випливає зі змісту права на соціальний захист, спрямованого на забезпечення громадян у зв`язку зі старістю, інвалідністю, втратою годувальника, з інших передбачених законом підстав і реалізується шляхом надання особі такого виду матеріальної підтримки як пенсії. Нарахування та виплату пенсії померлому було призупинено з 01.04.2016, а пенсійну справу було закрито у зв`язку зі смертю пенсіонера. За своє життя остання особисто за поновленням виплати пенсії не звертався. Таким чином, оскільки пенсія після припинення її виплати не нараховувалось для виплати, тому вона не може бути нарахована та виплачена Позивачці в рамках спадкування належного Спадкодавцю майна, оскільки вказані кошти фактично ОСОБА_2 не належали. Отже, з врахуванням викладеного вище, відсутні підстави для визнання за Позивачкою права власності та виплати недоотриманої пенсії та страхових виплат оскільки спадкодавцю належало саме право на отримання вказаних коштів, а не самі кошти. Таким чином, оскільки нарахування пенсії ОСОБА_2 було припинено та за життя останньої у встановленому законом порядку не було оскаржено дії компетентних органів щодо не нарахування та невиплати пенсії, така пенсія не належала спадкодавцеві та не підлягає виплаті членам сім`ї в порядку, передбаченому частиною 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише нарахована пенсія. Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. 19 Конституції України, ст.46, 52 Закону 1058, Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, а також ст. 1216 ЦКУ та ст. 19, 43 ЦПК, просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язати нарахувати та виплатити недоотриману пенсію в порядку спадкування, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.02.2024 року, виданого Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, про що 21 лютого 2024 року складено відповідний актовий запис № 159.

Згідно з відповіді від 02 жовтня 2024 року №0500-0215-8/96833 Головне управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило Вільнянську державну нотаріальну контору, що недоотримана пенсія у зв`язку зі смертю за період з 23.09.2021 по 29.02.2024 складає 89893,06 грн.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.10.2024 року державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори Євграфовою О.М., спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її онука ОСОБА_1 , спадщина складається з недоотриманої пенсії, що зберігається в Головному управлінні Пенсійного Фонду України Донецької області у сумі 89 893,06 грн.

З матеріалів спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_2 та наданої на виконання ухвали суду, вбачається, що 05.03.2024 державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області Євграфовою О.М. за заявою онуки спадкодавця ОСОБА_1 було заведено спадкову справу. Заповітів померла не складала, інші спадкоємці відсутні, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем. За відомостями ГУ ПФУ в Донецькій області, наданими на запит нотаріуса, недоотримана пенсія, що увійшла до складу спадщини, становить 89893,06 грн., з урахуванням положень ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування. 17.10.2024 нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану суму недоотриманої пенсії.

Згідно з відповіді від 18 грудня 2024 року №0500-0216-8/121784 Головне управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило ОСОБА_1 , що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Бахмут, як внутрішньо переміщена особа, та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до положень Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Виплата пенсії проведена по 31.03.2016. З 01.04.2016 виплата пенсії ОСОБА_2 припинена на підставі ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706. Особисто ОСОБА_2 до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталася. Пенсійна справа знята обліку з 01.03.2024 у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . До Головного управління із заявою № 2462 від 18.10.2024 звернулась позивач про недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . За результатами розгляду наданих документів нараховано недоотриману пенсію у розмірі 87739,44 грн. за період з 17.10.2021 по 29.02.2024 з урахуванням вимог частини першої ст. 46 Закону № 1058.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Уразі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені підстави для припинення виплати пенсії. Таким підставами є: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Проте, визначених даною статтею обставин, у судовому засіданні не встановлено.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Як зазначається позивачем за змістом позовної заяви та визнається відповідачем за змістом відзиву на позов, спадкодавець був пенсіонером та перебував на обліку в ГУ ПФУ Донецької області як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території. Згідно зі статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється, зокрема, у разі смерті пенсіонера. Рішення стосовно припинення виплати пенсії ОСОБА_2 з інших підстав суду не надано, в той час як відповідач зазначає про «призупинення» виплати пенсії спадкодавцеві з 01.04.2016 та вказує, що за поновленням виплати пенсіонер не зверталась, тому пенсія її не нараховувалася.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Однак, відповідно до статті 92 Конституції України (норми якої є нормами прямої дії та водночас мають найвищу юридичну силу) виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Так, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VІІІ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, не підтвердження місця фактичного проживання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 243/3505/16-ц, постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 243/5697/16-ц, постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 227/2802/16-ц та у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 638/8368/19 зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Таким чином, посилання відповідача, що спадкодавець за життя не виявив бажання поновити йому виплату пенсії та не звертався з відповідною заявою до відповідача, тому пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу з огляду на вищенаведене. Отже, призначена спадкодавцеві довічна пенсія за віком у спірний період нараховувалася, обліковувалася (її розмір був збільшений під час періоду невиплати), але не була виплачена.

Розглядаючи наявні у матеріалах справи докази щодо наявності недоотриманої пенсії за період з 01.04.2016 по 22.09.2021 (у відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума недоотриманої пенсії виплачується по місяць смерті включно), суд виходить з наступного.

Як зазначається позивачем за змістом позовної заяви та визнається відповідачем за змістом відзиву на позов, у жовтні 2024 року на запит державного нотаріуса Вільнянської нотаріальної контори Головним управлінням ПФУ було повідомлено, що розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 23.09.2021 по 29.02.2024 становить 89893,06 грн. грн, розрахунок проведено з урахуванням положень ч. 1 ст.46 Закону України № 1058.

Як встановлено у судовому засіданні нарахування пенсії ОСОБА_2 відповідачем було призупинено з 01 квітня 2016 року, на запит нотаріуса відповідачем нараховано недоотриману пенсію за період з 23 вересня 2021 року. Однак, нарахувавши пенсійні виплати, відповідачем фактично виплата грошових коштів не здійснювалася.

Відповідно до п.2.26 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005№22-1 (далі Порядок 22-1) визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачем не оспорюється наявність недоотриманої пенсії спадкодавця ОСОБА_2 за період з 23.09.2021 по 29.02.2024 у сумі 89893,06 грн., на яку видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 жовтня 2024 року державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори Євграфовою О.М.

Однак, відповідач не визнає наявність у нього заборгованості перед спадкодавцем з огляду на вимоги ст. 46 вищезазначеного Закону № 1058, відомостей про спірну заборгованість нотаріусу за період з 01.04.2016 по 22.09.2021 для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не надав, в той час як надав відомості за менший період, а саме з 23.09.2021 по 29.02.2024 у сумі 89893,06 грн., тобто вказані обставини у їх сукупності унеможливлюють виконання нотаріусом своїх повноважень щодо видачі такого свідоцтва на всю суму спадщини.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З огляду на викладене, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу пенсійні виплати ОСОБА_2 у період часу з 01 квітня 2016 по 22 вересня 2021 року, на які вона мала право за життя, але не отримувала через не нарахування цих пенсійних виплат Пенсійним фондом, тому позивач як спадкоємець має право на всю суму недоотриманої пенсіонером пенсії, оскільки суми недоотриманої за життя пенсіонером пенсії входить до складу спадщини.

У зв`язку з наведеним, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача, у зв`язку з чим, за рахунок бюджетних асигнувань, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 15, 16, 25, 328, 1216, 1217, 1218,1227, 1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язати нарахувати та виплатити недоотриману пенсію в порядку спадкування задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію, що належала спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 квітня 2016 року по 22 вересня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Повний текст рішення виготовлений 02 травня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко