Справа № 367/1364/25
Провадження №2/367/3163/2025
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом із батьком,

ВСТАНОВИЛА:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом із батьком, яка не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, приходить до висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просить суд встановити факт самостійного утримання та виховання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком одноособово - ОСОБА_1 та визначити місце проживання дитини разом із батьком.

Таким чином, суд звертає увагу, що позивачем фактично заявлено дві окремі немайнові вимоги: щодо встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини батьком; щодо визначення місця проживання дитини разом із батьком.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до змісту ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) вказано, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Однак, серед матеріалів, які були долучені до позовної заяви, відсутній висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком (позивачем) - ОСОБА_1 . А сам орган опіки та піклування не був залучений позивачем до участі у справі.

Суд зауважує, що позовна заява не містить належного обґрунтування за вимогами про встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини та визначення місця проживання дитини разом із батьком. В обґрунтування заявлених вимог, позивач лише посилається на незадовільний стан здоров`я матері дитини, при цьому в позовній заяві не взагалі не зазначено адреси зареєстрованого місця проживання відповідача або останньої відомої адреси її проживання.

Поряд з цим, позовна заява не містить викладу обставин, а також доказів на підтвердження обставин щодо: можливості позивача забезпечувати належний рівень життя та розвитку дитини, працевлаштування позивача та отримання доходу, його розмірів; характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків); медичних документів щодо стану здоров`я позивача; доказів, що для життя та розвитку дитини створені необхідні умови тощо, оскільки вказані обставини визнаються судом, як такі, що мають істотне значення.

Враховуючи предмет позову, суд звертає увагу сторони позивача на важливість врахування вказаних обставин при прийнятті рішення.

Суд також звертає увагу позивача на положення п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, якими визначено, що для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один із батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров`ю та розвитку дитини.

Разом з тим, у позовній заяві не зазначено обставин, які б свідчили, що між сторонами дійсно існує спір щодо визначення місця проживання дитини.

Окрім того, ураховуючи необхідність залучення в якості третьої особи органу опіки та піклування, позивачу необхідно додатково надати копію позовної заяви та належним чином завірені копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду. Таким чином, суд враховує, що позовна заява надійшла до суду 31 січня 2025 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01 січня 2025 року, становить 3028 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи предмет позову, позивачу, при зверненні до суду з вказаним позовом, необхідно було сплатити 2422,40 грн. судового збору із розрахунку: по 1211,20 грн. за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, до позовної заяви не було долучено жодного платіжного документу на підтвердження сплати судового збору, відповідно до вищевказаних вимог закону.

Також, як вбачається зі змісту позовної заяви, місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено як: Київська обл., м. Ірпінь.

За загальним правилом підсудність справ визначається за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше передбачено законом.

Суд звертає увагу на той факт, що до позовної заяви не було долучено жодного доказу на підтвердження того, що відповідач дійсно зареєстрована, проживає чи раніше проживала/була зареєстрована за вказаною адресою. Відтак, залишається незрозумілим підстави для звернення позивача з відповідним позовом саме до Ірпінського міського суду Київської області.

У свою чергу, судом неодноразово було здійснено запити до відповідних органів реєстрації місця проживання з метою надання відомостей про зареєстроване місце проживання/перебування відповідача ОСОБА_2 .

Так, згідно відповіді Відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 08.2-07/715 від 10.02.2025 р., відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по облікам реєстру територіальної з 07.02.2023 року значиться знятою з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , за заявою власника житла.

Також, як вбачається з відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України від 18.02.2025, за наявною в ДМС інформацією, місце проживання ОСОБА_2 не встановлено.

Згідно з ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

В свою чергу, згідно відповіді № 1094676 від 05.02.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, особу відповідача ОСОБА_2 не знайдено.

Враховуючи відсутність можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування відповідача, вважає за необхідне звернути увагу позивача на положення ч. 9, ч. 10 ст. 28 ЦПК України, у відповідності до яких, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково суд роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу, це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом із батьком, підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків, шляхом подання нової редакції позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом із батьком - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду - 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя: Я. М. Третяк