Справа №635/5491/24
Провадження по справі № 2/635/1717/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Літінської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в якому просить визнати за нею право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 48,80 кв.м., житловою 22,40 кв.м. та надвірні будівлі навіс літ. «Н», вбиральню літ «у1 », зливну яму літ. «Я» в будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; припинити право спільної часткової власності за ОСОБА_1 на 7/20 частин будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 48,80 кв.м., житловою 22,40 кв.м., зареєстроване в цілому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.12.2008, р№2-4754, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 136,70 кв. м., житловою 73,60 кв.м., складається з трьох квартир. Право приватної власності на 7/20 частин будинку фактично складає квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 48,80 кв. м., житловою 22,40 кв. м., зареєстровано в цілому за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.12.2008, р№2-4754, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району. Право приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 40,90 кв. м., житловою 22,30 кв. м., зареєстровано на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 14.10.1993, виданого Мереф`янською міською Радою народних депутатів. Право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 47,00 кв. м., житловою 28,90 кв.м., зареєстровано на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 30.11.1993, виданого Мереф`янською міською Радою народних депутатів.

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті спадщину прийняла його дружина, ОСОБА_4 , таким чином ОСОБА_4 є власником 2/5 частин квартири АДРЕСА_5 .

На підставі договору дарування від 30.11.2001 ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_2 належну їй на праві власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_6 . Отже на теперішній час ОСОБА_2 є власником 2/3 частин квартири АДРЕСА_6 . Позивач зазначає, що на протязі тривалого часу між нею та відповідачами склався порядок користування житловим будинком, який фактично складається з трьох відокремлених квартир. В ході реєстрації позивачу видано свідоцтво про право власності на частку від будинку, між тим всім іншим співвласникам належить право на відокремлені квартири, що протиречить загальному принципу часткової власності, оскільки частки у праві часткової власності у підсумку повинні складати одиницю. Таким чином, в зв`язку з технічною помилкою при реєстрації виникла ситуація, яку позивач не може виправити інакше, ніж в судовому порядку для реалізації своїх майнових прав. За вказаних обставин вона звернулася до суду з даним позовом.

Аргументи учасників справи.

Від відповідачів надійшли заяви, відповідно до яких позов визнають у повному обсязі та просять його задовольнити, справу розглянути у їх відсутність.

Позивач надала заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Рух справи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 серпня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 серпня 2024 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності закрито. Призначено цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності до судового розгляду.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Від відповідачів надійшли заяви, відповідно до яких позов визнають у повному обсязі та просять його задовольнити, справу розглянути у їх відсутність.

Позивач надала заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 136,70 кв. м., житловою 73,60 кв.м., складається з трьох квартир. Право приватної власності на 7/20 частин будинку фактично складає квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 48,80 кв. м., житловою 22,40 кв. м., зареєстровано в цілому за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.12.2008, р№2-4754, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району. Право приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 40,90 кв. м., житловою 22,30 кв. м., зареєстровано на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 14.10.1993, виданого Мереф`янською міською Радою народних депутатів. Право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 47,00 кв. м., житловою 28,90 кв.м., зареєстровано на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 30.11.1993, виданого Мереф`янською міською Радою народних депутатів.

Даний факт підтверджується довідкою Виробничо-комерційного підприємства «Служба замовника» №182 від 26.11.2021 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.05.2024.

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Поляковою Л.О. від 14.12.2012 року, ОСОБА_4 є спадкоємицею ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .Таким чином ОСОБА_4 є власником 1/5 частин квартири АДРЕСА_5 . Зазначене також підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 21.12.2012.

На підставі договору дарування від 30.11.2001 року ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_2 належну їй на праві власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_6 . Отже на теперішній час ОСОБА_2 є власником 2/3 частин квартири АДРЕСА_6 .

Згідно висновку суб`єкту оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_11 від 07.05.2024 року вартість одноповерхового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 становить 870900 грн., оціночна вартість 7/20 частин житлового будинку літ. «А-1» становить 304815,00 грн.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до вимог ст. 317, 319, 391 ЦК України власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Виходячи з цих положень правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України встановлює, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою, та кожен з співвласників має право на надання йому у користування та володіння тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно положень ст. 364 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Відповідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Таким чином, позивач, як співвласник має право на виділ в натурі належної йому частини будинку, яка складається з відокремленої квартири.

Пленум Верховного Суду України у пункті 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. Класифікація речей на подільні та неподільні має практичне значення ще й в аспекті поділу спільної власності і виділення часток із неї. Подільні речі можуть бути поділені між співвласниками з виділом кожному із них його частки в натурі. Неподільна річ передається одному із співвласників, який виплачує іншим вартість їх часток, або ця річ продається, а отримана сума розподіляється між співвласниками пропорційно частці кожного з них (ст. 364 ЦК).

Згідно правового висновку Верховного Суду України, висловленого у справі №6- 12цс13, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183,358,364,319,380,382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) будинку, квартири, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену ізольовану квартиру з самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, якого зменшилась.

На протязі тривалого часу між позивачем та відповідачами по справі склався порядок користування житловим будинком, який фактично складається з трьох відокремлених квартир. В ході реєстрації позивачу видано свідоцтво про право власності на частку від будинку, між тим всім іншим співвласникам належить право на відокремлені квартири, що протиречить загальному принципу часткової власності, оскільки частки у праві часткової власності у підсумку повинні складати одиницю. В зв`язку з технічною помилкою при реєстрації виникла ситуація, яку позивач не може виправити інакше, ніж в судовому порядку для реалізації своїх майнових прав.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, а також враховуючи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні позову.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 48,80 кв.м., житловою 22,40 кв.м. та надвірні будівлі навіс літ. «Н», вбиральню літ «у1 », зливну яму літ. «Я» в будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Припинити право спільної часткової власності за ОСОБА_1 на 7/20 частин будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 48,80 кв.м., житловою 22,40 кв.м., зареєстроване в цілому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.12.2008, р№2-4754, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 ;

відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 ;

відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 ;

відповідач: ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 ;

відповідач: ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 ;

відповідач: ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 .

Повний текст рішення складено 07 травня 2025 року.

Суддя О.В.Назаренко