Справа №: 272/45/25
Провадження № 2/272/257/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючої - судді - Чуб І.А.,

секретаря судового засідання - Хитоніній М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Андрушівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що відповідач уклала договір про споживчий кредит № 102021163 від 12.08.2021 року з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10000 грн. Відповідач не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст. 526 та ст. 527 ЦК України, внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 12.11.2021 р. згідно умов договору відступлення прав вимоги №13Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за кредитним договором № 102021163 від 12.08.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 42 125,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10000 грн.; заборгованість за відсотками становить 31 125,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1000 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, також просить стягнути судовий збір 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.

В позовній заяві та відповіді на відзив представник позивача просив задовольнити у повному обсязі позовні вимоги позивача та розгляд справи здійснювати у відсутність представника (а.с.76-82).

Представник відповідача подала до суду відзив на позов, в якому просила позов задовольнити частково позовні вимоги, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 10000,00 грн., заборгованість за відсотками - 1125,00 грн., заборгованість за комісією за надання кредиту - 1000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог просила відмовити, оскільки позивачем безпідставно нараховані відсотки в розмірі 31125 грн.. Судові витрати стягнути пропорційно задоволеним вимогам (а.с.56-58)

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно- цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Судом встановлено, що відповідач відповідач ОСОБА_1 уклала договір про споживчий кредит № 102021163 від 12.08.2021 року з ТОВ «МІЛОАН» (а.с.9-15).

На підставі платіжного доручення 31022498 відповідачу ОСОБА_1 були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10000 грн. (а.с.16).

Однак, відповідач не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст.526 та ст.527 ЦК України, внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 12.11.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги №13Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за кредитним договором № 102021163 від 12.08.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача (а.с.18-27).

Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" становить - 42125,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10000 грн.; заборгованість за відсотками становить 31125,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1000 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн., що також підтверджується витягом з додатку до договору факторингу № 13Т від 12.11.2021 року (а.с.28).

Згідно розрахунку заборгованості первісного кредитора ТОВ «Мілоан» за кредитним договором № 102021163 від 12.08.2021 рокузаборгованість ОСОБА_1 становить 42125,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10000 грн.; заборгованість за відсотками становить 31125,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1000 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн.(а.с.17).

Звертаючись до суду з позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 42125,00 гривень, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10000 грн.; заборгованість за відсотками становить 31125,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1000 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» вбачається, що 12.08.2021 року ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 10000,00 грн., однак відповідачем не було здійснено погашення кредиту в сумі 10000,00 грн..

Оскільки, в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, відсутні докази повернення отриманого кредиту, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення тіла кредиту у розмірі 10000,00 грн. та одноразової комісії за надання кредиту в сумі 1000,00 грн..

Заявляючи вимогу про стягнення відсотків у сумі 31125,00 грн. ТОВ «МІЛОАН» обрахувало їх станом на 20.10.2021 року.

Як встановлено з матеріалів справи, строк кредитування був погоджений сторонами та становив на 9 днів з 12.08.2021 (строк кредитування. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 21.08.2021.

Доказів того, що позичальник в подальшому після 21.08.2021 року ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.

Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 1125,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом за період з 13.08.2021 по 21.08.2021, виходячи з розрахунку: 10000,00 грн. (тіло кредиту) х 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом х 9 днів (строк позики), тому розмір заборгованості за відсотками за вказаний період ставить 1125,00 грн..

Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 повернула в повному обсязі кредитні кошти, отримані нею на підставі договору № 102021163 від 12.08.2021 року, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10000,00 грн, за відсотками у розмірі 1125,00 грн, комісія за надання кредиту у розмірі 1000,00 грн., а в загальному розмірі 12125 грн..

Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.

Відтак, надані позивачем розрахунок заборгованості та витяг з додатку до договору факторингу № 13Т від 12.11.2021 року не можуть вважатися належними доказами на підтвердження наявності заборгованості у сумі 42125,00 грн..

З врахуванням наведеного, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ч.1, ч.2 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн., суд вважає, що повноваження представника позивача у справі підтверджені належними документами: договором про надання правової допомоги № 42649746 від 01.11.2024, додатковою угодою № 102021163 до договору про надання правової допомоги, актом наданих послуг, детальним описом наданих послуг та приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1726,80 грн..

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, задовольняючи позов частково, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 697,25 грн..

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 137, 141, 259, 264, 265, 268, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", , заборгованість за кредитним договором № 102021163 від 12.08.2021 року в сумі 12125,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 10000,00 грн., заборгованість за відсотками - 1125,00 грн., заборгованість за комісійними винагородами - 1000,00 грн..

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", , судовий збір у сумі 697,25 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1726,80 грн..

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", місце знаходження: 07406, м.Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, Київська область, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя:І. А. Чуб