Провадження № 2/643/1747/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Кашуби Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Друга Харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття арешту з нерухомого майна, -

у с т а н о в и в :

Стислий зміст позовних вимог та доводів позивача

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Дробчак Л.В. звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, в якому просить суд зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1 , - з квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови про накладення арешту на майно старшого слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Булах А.П., №б/н від 27 жовтня 2008 року, зареєстрований 27 жовтня 2008 року Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8118680.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначила, що 14 липня 2008 року на підставі свідоцтва про право власності №б/н від 01 липня 2008 року, виданого Московською районною у місті Харкові радою, вона, ОСОБА_1 , набула право власності на нерухоме майно, а саме трьох кімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 83,5 кв. м., житловою площею 60,8 кв.м. У липні 2024 року, у зв`язку із намірами на відчуження вказаного майна, вона звернулася до приватного нотаріуса з метою підготовки до укладання відповідного правочину. Проте, за повідомленням приватного нотаріуса, укладення договору купівлі-продажу квартири є неможливим, з огляду на накладення арешту нерухомого майна та внесенням відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. У зв`язку із вказаним, її представником адвокатом Дробчак Л.В. було отримано у приватного нотаріуса Інформаційну довідку №387482174 від 19 липня 2024 року, згідно з якою 27 жовтня 2008 року Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження на майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі постанови старшого слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Булах А.П. про накладення арешту на майно №б/н від 27 жовтня 2008 року. Відомості про вказаний арешт нерухомого майна були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження - 8118680. Враховуючи, що вона ніколи не притягалася до кримінальної відповідальності, а досудове розслідування стосовно неї не здійснювалось, тобто відсутні можливі підстави для накладення обтяження на її майно в межах будь-якого кримінального провадження, її представник - адвокат Дробчак Л.В. звернулася до Головного управління національної поліції в Харківській області з адвокатським запитом №17-29/07-2024 від 19 липня 2024 року, з проханням про надання інформації, пов`язаної з обставинами накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповіддю № 251аз, 254аз/119-24/03-2024 від 25 липня 2024 року на адвокатський запит ГУНП в Харківській області було повідомлено про те, що на теперішній час в СУ ГУНП в Харківській області будь-яка інформація щодо кримінальної справи, в рамках якої було винесено постанову від 27 жовтня 2008 року про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , відсутня. З метою встановлення відомостей щодо номера кримінальної справи та підстав накладення арешту на вищевказану квартиру, до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори направлено відповідний запит. Надалі, відповіддю №628а/119-24/03-2024 від 09 вересня 2024 року на адвокатський запит №15-06/09-2024 від 03 вересня 2024 року було надано нотаріально засвідчені копії документів, на підставі яких було накладено арешт по кримінальній справі №18080131 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі отриманих документів встановлено, що постановою старшого слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про накладення арешту на майно від 27 жовтня 2008 року, у кримінальній справі №18080131, з метою забезпечення цивільного позову (виконання вироку в частині конфіскації майна) було накладено арешт на ряд об`єктів нерухомого майна, в тому числі квартиру АДРЕСА_1 . Згідно з наданим витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №21467590 від 27 жовтня 2008 року, Другою Харківською державною нотаріальною конторою було внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, параметром якого є: тип обтяження - арешт нерухомого майна; підстава обтяження - постанова про накладання арешту на майно, б/н, 27.10.2008, СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, ст. слідчий Булах А.П.; об`єкт обтяження - квартира, АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер - 8118680. З метою встановлення місцезнаходження матеріалів кримінальної справи №18080131, в межах якої старшим слідчим СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 , було прийнято постанову від 27 жовтня 2008 року про накладення арешту на майно, адвокат Дробчак Л.В. звернулася з адвокатським запитом №15-30/09-2024 від 24 вересня 2024 року до начальника ГУНП в Харківській області та адвокатським запитом №16-29/09-2024 від 24 вересня 2024 року до голови Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області. Відповіддю №338аз,339аз/119-02/24-2024 від 30 вересня 2024 року ГУНП в Харківській області було повідомлено, що для надання інформації на запити в повному обсязі щодо кримінальної справи №18080131 та з інших питань, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області ініційовано службове розслідування. Листом за вих. №338аз,339аз/119-02/24-2024 від 17 жовтня 2024 року, додатково до попередньої відповіді, ГУНП в Харківській області було повідомлено, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області на підставі наказу ГУНІ в Харківській області від 02 жовтня 2024 року №2125 проведено службове розслідування по факту втрати кримінальної справи №18080131, за результатами якого встановити фактичне місцезнаходження вищевказаної кримінальної справи не виявилось можливим. Надалі, відповіддю № 372а/119-24/03-2024 від 25 жовтня 2024 року на адвокатський запит № 11-19/10-2024 від 22 жовтня 2024 року, ГУНП в Харківській області було надано належним чином засвідчені копії документів службового розслідування за фактом втрати кримінальної справи №18080131. Згідно з висновком за результатами службового розслідування від 16 жовтня 2024 року, проведеного на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 02 жовтня 2024 року №2125, було встановлено, що вжитими під час проведеного службового розслідування заходами встановити місцезнаходження матеріалів кримінальної справи №18080131, а також працівників відповідних правоохоронних органів, причетних до втрати матеріалів справи, не виявилось можливим. Зазначила, що встановленим є той факт, що 27 жовтня 2008 року, Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження на належне позивачу майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі постанови старшого слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про накладення арешту на майно від 27 жовтня 2008 року, прийнятої у межах кримінальної справи №18080131. При цьому, встановити місцезнаходження матеріалів кримінальної справи №18080131, а також працівників відповідних правоохоронних органів, причетних до втрати матеріалів справи, є неможливим.

З огляду на викладене, зазначила, що існування нескасованого арешту на нерухоме майно порушує її право, як власника майна, на мирне володіння та розпорядження своїм майном, вказане зумовлює необхідність звернення до суду з метою захисту та відновлення порушених прав. Зауважувала, що вона позбавлена можливості звернення до органу досудового розслідування у межах кримінальної справи №18080131 із клопотанням про скасування арешту на нерухоме майно, позаяк: 1) матеріали кримінальної справи зникли; 2) КПК України 1960 року передбачав можливість прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі, що неможливо за відсутності матеріалів; 3) підстави для відновлення кримінальної справи №18080131 відсутні, раніше обвинувачений в ній ОСОБА_3 , помер.

Рух справи

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 03 січня 2025 року відкрив провадження у справі, ухвалив розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначив проведення підготовчого засідання.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 25 лютого 2025 року відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі у справі співвідповідача. Закрив підготовче провадження у справі, призначив справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи.

Аргументи учасників справи

17 січня 2025 року від представника відповідача Головного управління національної поліції в Харківській області через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. В обґрунтування обраної позиції зазначив, що у позовній заяві ОСОБА_1 посилається, що арешт на майно був накладений постановою слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Булахом А.П. 27.10.2008 в рамках кримінальної справи №1808031, однак ОСОБА_1 не обґрунтовує належним чином підстави залучення ГУНП в Харківській області в якості відповідача. Зазначив, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. У вказаній справі, арешт на майно був накладений постановою слідчого слідчий СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Булахом А.П. 27.10.2008 під час розслідування кримінальної справи №1808031. Разом з тим, позивачка зазначає відповідачем по справі Головне управління Національної поліції в Харківській області, тобто юридичну особу, яка в інтересах потерпілого накладала арешт на нерухоме майно. Харківське міське управління ГУ МВС України в Харківській області є самостійною юридичною особою, має ідентифікаційний код юридичної особи 35244307, власні рахунки в Державній казначейській службі України, дотепер не припинена. Зауважував, що ГУНП в Харківській області не є правонаступником ані ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області, ані ГУ МВСУ в Харківській області. Відповідно до наявних у справі матеріалів розслідування кримінальної справи №18080131 здійснювалось співробітниками СВ ХМУ ГУМВ України в Харківській області. Арешт на майно був накладений 27.10.2008, тобто тоді, коли ГУНП в Харківській області не існувало. Тобто, працівники ГУНП в Харківській області не вчиняли будь-яких дій стосовно позивачки. Посилався, що таким чином, працівники ГУНП в Харківській області не вчиняли ніяких незаконних дій стосовно ОСОБА_1 , бо ГУНП в Харківській області було створено тільки 07.11.2015, тобто через 7 років після прийняття рішення про накладення арешту на майно у кримінальній справі № 18080131. З огляду на викладене, просив в задоволені позову ОСОБА_1 до ГУНП в Харківській області відмовити у повному обсязі, розгляд справи проводити без участі представника ГУНП в Харківській області.

17 січня 2025 року від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Міністерства внутрішніх справ через підсистему «Електронний суд» надійшли пояснення третьої особи щодо позову, в яких представник третьої особи зазначив, що щодо ухвалення рішення у справі посилається на рішення суду. Посилався, що у позовній заяві ОСОБА_1 посилається, що арешт на майно був накладений постановою слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Булахом А.П. 27.10.2008 в рамках кримінальної справи №1808031. Однак, ОСОБА_1 не обґрунтовує належним чином підстави залучення ГУ МВСУ в Харківській області в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову. У вказаній справі, арешт на майно був накладений постановою слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Булахом А.П. 27.10.2008 під час розслідування кримінальної справи №1808031. Харківське міське управління ГУ МВС України в Харківській області є самостійною юридичною особою, має ідентифікаційний код юридичної особи 35244307, власні рахунки в Державній казначейській службі України, дотепер не припинена. Відповідно до наявних у справі матеріалів розслідування кримінальної справи №18080131 здійснювалось співробітниками СВ ХМУ ГУМВ України в Харківській області. Отже, ГУ МВСУ в Харківській області є іншою юридичною особою. З урахуванням викладеного, зазначив, що ГУ МВСУ в Харківській області покладається на розсуд суду щодо вирішення вказаної справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції процесуальним правом на подання пояснень третьої особи щодо предмета спору не скористався.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомила, у судовому засіданні 01 травня 2025 року була присутня повноважний представник позивача адвокат Дробчак Л.В.

05 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Дробчак Л.В. надійшла заява про завершення розгляду справи за відсутністю позивача ОСОБА_1 та представника позивача адвоката Дробчак Л.В.

Представник відповідача Головного управління національної поліції в Харківській області у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно про дату, час і місце розгляду справи, скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву. 05 травня 2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Головного управління національної поліції в Харківській області.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Міністерства внутрішніх справ у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно про дату, час і місце розгляду справи, скористався процесуальним правом на подання пояснень третьої особи щодо позову, про причину неявки суду не повідомив.

Згідно з довідкою про доставку електронного документу, документ в електронному вигляді «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній» від 01.05.2025 по справі №643/16756/24 (суддя Семенова Я.Ю.), а також прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу Головному управлінню Національної поліції в Харківській області в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 01.05.2025 о 20:39:37.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно про дату, час і місце розгляду справи, засобом поштового зв`язку скерував на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка надійшла до суду 21 січня 2025 року.

Згідно з довідкою про доставку електронного документу, документ в електронному вигляді «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній» від 01.05.2025 по справі №643/16756/24 (суддя Семенова Я.Ю.), а також прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу Другій Харківській міській державній нотаріальній конторі в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 01.05.2025 о 20:39:37.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Беручи до уваги обставини того, що позивач, представник позивача, представник відповідача, представники третіх осіб, які на заявляють самостійних вимог щодо предмета спору належним чином та своєчасно повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, від представника відповідача та представника третьої особи - Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник відповідача скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, представник третьої особи - Головного управління Міністерства внутрішніх справ скористався процесуальним правом на подання пояснень третьої особи щодо позову, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності вказаних учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дробчак Л.В. у судовому засіданні 01 травня 2025 року позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, в обґрунтування позовних вимог посилалася на обставини, як вони зазначені у позовній заяві.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , про що у книзі реєстрації актів про народження 14 лютого 1974 року Дергачівським відділом РАЦС Харківської області було проведено відповідний актовий запис за №61 (а.с. 15).

Відповідно до довідки №94/04-03-46 від 07.12.2007, виданої Відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, 12 вересня 1992 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , про що зроблено відповідний актовий запис за №71. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 16).

Як це убачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 29 березня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану дергачівського районного управління юстиції Харківської області, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розірвано, про що в Книзі розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №71 від 29 березня 2006 року (а.с. 17).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 05 грудня 2009 року, 05 грудня 2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , про що в Книзі реєстрації шлюбів 05 грудня 2009 року було зроблено відповідний актовий запис за №652. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с. 18).

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 17.09.2024, ОСОБА_1 перебуває на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 22).

Згідно з копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Московською районною в місті Харкові радою, квартира АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної в місті Харкові ради належить на праві власності ОСОБА_7 , право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.07.2008 (а.с. 23-24).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №387482174 від 19.07.2024, об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 01.07.2008, виданого Московською районною в місті Харкові радою. Згідно з відомостями розділу «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» 27.10.2008 за реєстровим номером 8118680 Другою Харківською державною нотаріальною конторою на підставі постанови старшого слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Булаха А.П. про накладення арешту на майно б/н від 27.10.2008 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 25-26).

Згідно з відповіддю від 25.07.2024 за №251аз,254аз/119-24/03-2024 Слідчого управління в Харківській області Головного управління Національної поліції України за підписом заступника начальника СУ підполковника поліції Дмитра Сойми, скерованою на адвокатський запит №17-29/07-2024 від 19.07.2024 адвоката Людмили Дробчак, щодо надання інформації та процесуальних документів по кримінальній справі в рамках якої 27 жовтня 2008 року слідчим СВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 (реєстраційний номер обтяження НОМЕР_4 ), повідомлено таке. На теперішній час в СУ ГУНП в Харківській області будь-яка інформація щодо кримінальної справи в рамках якої було винесено постанову від 27.10.2008 про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , - відсутня. З метою встановлення відомостей щодо номеру кримінальної справи та підстав накладення арешту на вказану вище квартиру, до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори направлено відповідний запит (а.с. 31).

09.09.2024 Слідчим управлінням в Харківській області Головного управління Національної поліції України було скеровано на адресу адвоката Людмили Дробчак лист №628аз/119-24/03-2024 за підписом заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області полковника поліції Артема Настенка, згідно з яким, Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області отримано відповідь на запит Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, а саме, нотаріально засвідчені копії документів, на підставі яких було накладено арешт по кримінальній справі №18080131 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , копії вказаних документів направляються на адресу адвоката. Повідомлено, що адвокатський запит від 03.09.2024 за №15-06/09-2024 в частині інформації щодо існування вказаної кримінальної справи та можливе місце зберігання її матеріалів направлено до ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області (а.с. 35).

Як це убачається з копії листа №39/3387 за підписом старшого слідчого СВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області Булаха А.П., скерованого на адресу Другої державної нотаріальної контори, слідчим відділом ХМУ ГУМВСУ в Харківській області проводиться розслідування кримінальної справи №18080131, порушеної за ч. 1 ст. 358 КК України. Для виконання направляється постанова про накладення арешту на квартири, які знаходяться в будинку АДРЕСА_4 (а.с. 36).

Відповідно до копії постанови про накладення арешту на майно від 27 жовтня 2008 року, винесеною старшим слідчим СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Булахом А.П., з метою забезпечення цивільного позову (виконання вироку в частині конфіскації майна), у кримінальній справі №18080131 накладено арешт на квартири, серед яких, квартира АДРЕСА_5 (а.с. 37).

Згідно з копією Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №21467590 від 27.10.2008, Другою Харківською державною нотаріальною конторою на підставі постанови про накладення арешту на майно б/н від 27.10.2008 старшого слідчого СВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області Булаха А.П. накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 38).

Відповідно до копії листа від 30.09.2024 за №338аз,339аз/119-02/24-2024 Слідчого управління в Харківській області Головного управління Національної поліції України за підписом начальника ОСОБА_10 , скерованого на адресу адвоката Людмили Дробчак, повідомлено, що слідчим управлінням за дорученням керівництва Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється розгляд адвокатських запитів адвоката Дробчак Л., поданих в інтересах ОСОБА_11 . Для надання інформації на запити в повному обсязі щодо кримінальної справи №18080131 та з інших питань, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області ініційовано службове розслідування, про результати якого буде повідомлено додатково (а.с. 45).

Згідно з копією листа від 17.10.2024 за №338аз,339аз/119-02/24-2024 Слідчого управління в Харківській області Головного управління Національної поліції України за підписом т.в.о. начальника ОСОБА_12 , скерованого на адресу адвоката Людмили Дробчак, додатково до відповіді СУ ГУНП в Харківській області за вих. №338аз, 339аз від 30.09.2024 повідомляється, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 02.10.2024 №2125 проведено службове розслідування по факту втрати кримінальної справи №18080131, за результатами якого встановити фактичне місцезнаходження вказаної вище кримінальної справи не виявилося за можливе. Повідомлено, що 17.10.2024 за вих. №26525/119-24/03-2024 висновок службового розслідування щодо втрати кримінальної справи №18080131, направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, для прийняття рішення у встановленому законом порядку (а.с. 46).

Відповідно до копії листа від 25.10.2024 за №372аз/119-24/03-2024 Слідчого управління в Харківській області Головного управління Національної поліції України за підписом заступника начальника ОСОБА_13 , скерованого на адресу адвоката Людмили Дробчак, на адресу адвоката направляється копія висновку службового розслідування, проведеного на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 02.10.2024 №2125 щодо втрати кримінальної справи №18080131. Повідомлено, що вказаний висновок направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, для прийняття рішення у встановленому законом порядку. Станом на 25.10.2024 до СУ ГУНП в Харківській області інформація про результати розгляду не надходила (а.с. 47).

16 жовтня 2024 року комісією у складі: голови дисциплінарної комісії заступника начальника відділу СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції Ірини Воскресенської, членів дисциплінарної комісії - старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції Світлани Бєлєвцової, старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції Юлії Нєгробової, прийнято висновок за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 02.10.2024 №2125, затверджений начальником ГУНП в Харківській області генералом поліції третього рангу Володимиром Тимошком. Згідно з висновком, під час службового розслідування встановлено, що постановою старшого слідчого від 27.10.2008 було накладено арешт на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_14 . Постанова про накладення арешту на майно винесена 27.10.2008 старшим слідчим СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_2 в рамках розслідування кримінальної справи №18080131 з метою забезпечення цивільного позову (виконання вироку в частині конфіскації майна), керуючись статтями 125, 126 КПК України (в ред. 1960). 3 постанови вбачається, що кримінальна справа порушена за фактом того, що в період 2006-2007 роки невстановлені особи уклали угоди про пайову участь ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 у будівництві житлового будинку АДРЕСА_4 , до яких внесені завідомо неправдиві відомості про те, що вищевказані угоди укладені в грудні 2003 року. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна 27.10.2008 на підставі вищевказаної постанови накладено арешт на майно, а саме квартиру АДРЕСА_5 .

У ході службового розслідування 04.10.2024 за № 25228/119-24/03-2024 до УАП ГУНІ в Харківській області, з метою встановлення місця знаходження матеріалів зазначеної кримінальної справи, надісланий запит щодо надання інформації стосовно прийнятих по кримінальній справі №18080131 процесуальних рішень, яким органом дані рішення приймались із зазначенням даних працівників відповідних підрозділів, якими ці рішення приймались. Згідно з відповіддю УІАП ГУНП в Харківській області від 07.10.2024 №2443/119-27/01-2024 встановлено, що кримінальна справа №18080131 порушена 11.08.2008 прокуратурою Харківської області. 30.10.2009 СВ ХМУ УМВС України в Харківській області кримінальну справу направлено до суду на підставі статті 232 КПК України (в редакції 1960 року) за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України. 04.11.2009 кримінальну справу повернуто прокуратурою для проведення додаткового розслідування. Станом на 07.10.2024 інших рішень по кримінальній справі №18080131 не прийнято.

Також, з метою встановлення місцезнаходження кримінальної справи №18080131 проведено моніторинги державних реєстрів та обліків Національної поліції України: Єдиний державний реєстр судових рішень - відсутні будь-які рішення суду по кримінальній справі №18080131; Єдиний реєстр досудових розслідувань - відомості про внесення кримінальної справи №18080131 до вказаного реєстру відсутні; Інформаційна комунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» - будь-які відомості по кримінальній справі №18080131 відсутні. Що стосується громадянина ОСОБА_3 , якому пред`явлено обвинувачення в рамках розслідування кримінальної справи №18080131, то відповідно до Інформаційної комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ІНФОРМАЦІЯ_3 останній помер (природня смерть). Також, з метою встановлення місця проходження служби ОСОБА_2 , який на той час проводив розслідування кримінальної справи №18080131 та приймав рішення про накладення арешту на майно, слідчим управлінням ГУНП в Харківській області 08.10.2024 за №125656/119-24/03-2024 направлено запит до Управління кадрового забезпечення ГУНП в Харківській області щодо надання інформації відносно ОСОБА_2 . Відповідно до відповіді УКЗ ГУНП в Харківській області майора поліції Булаха Андрія Петровича /0083630/, старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНІ в Харківській області, наказом ГУНП в Харківській області від 04.02.2020 № 29 о/с звільнено згідно з Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII за п. 2 ч. 1 ст. 77 /через хворобу/. У зв`язку з цим письмово опитати колишнього поліцейського ОСОБА_2 не виявилось можливим, але у телефонній розмові останній повідомив, що на даний час він знаходиться за межами України, що стосується кримінальної справи №18080131 останній згадав, що вона поверталась з прокуратури на додаткове розслідування, ним винесена постанова про зупинення її на підставі п. 2 ст. 206 КПК України (в ред. 1960) у зв`язку із хворобою ОСОБА_3 . Також ОСОБА_2 повідомив, що під час призначення його 07.11.2015 до СУ ГУНП в Харківській області кримінальну справу №18080131 не забирав. У зв`язку із тим, що минуло більше 15 років з часу розслідування ним вказаної кримінальної справи йому не відомо її фактичне місцезнаходження. У ході службового розслідування встановлено, що 16.09.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», згідно з якою ліквідуються всі територіальні органи МВС України та створюються територіальні органи нового центрального органу виконавчої влади - Національної поліції. 07.11.2015 набув чинності Закон України «Про Національну поліцію» прикінцевими та перехідними положеннями якого передбачено припинення діяльності органів внутрішніх справ з їх подальшою ліквідацією, а на території України створено Національну поліцію України. Згідно ст. 36 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи. На теперішній час ХМУ ГУМВС України в Харківській області, як юридична особа перебуває в стані ліквідації. Крім того, під час проведення службового розслідування встановлено, що 15.10.2021 слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводилось службове розслідування на підставі наказу №1756 ГУНІ в Харківській області від 31.08.2024 щодо встановлення місце знаходження кримінальної справи №17060125, яка також розслідувалась СВ ХМУ ГУМВС України на той час. В рамках проведення вказаного службового розслідування 21.09.2021 за №21893/119-24/01-2021 до ліквідаційної комісії ХМУ ГУМВС України в Харківській області спрямований запит про надання інформації стосовно того чи надходили в період з 23.05.2008 матеріали кримінальної справи №17060125 на адресу Харківського міського управління ГУНІ в Харківській області з прокуратури міста Харкова, вхідний реєстраційний номер в журналі вхідної кореспонденції, ким отримано для розгляду. У разі знищення журналів вхідної кореспонденції за вказаний період часу, надати відповідну інформацію з цього приводу, також повідомити чи наявні відомості стосовно місця знаходження матеріалів указаної кримінальної справи в акті прийому-передачі після ліквідації Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області. Згідно з повідомленням на указаний запит від 29.09.2021 №1770/119-11/04-2021 встановлено, що у відділі документального забезпечення ГУНП в Харківській області відсутня будь-яка інформація щодо місця знаходження кримінальних справ. Інформації щодо місця перебування журналів обліку вхідної кореспонденції слідчого відділу Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області за 2008 рік, а також щодо проведення ліквідаційних заходів слідчого відділу Харківського міського управління (передача справ та журналів на зберігання до архіву, знищення справ чи журналів, складання відомостей стосовно руху кримінальних справ та ін.) у відділі документального забезпечення немає. Водночас встановлено, що згідно з п. 122 наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2021 № 578/5 «Про затвердження переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів», строк зберігання реєстраційних журналів, карток, електронних баз даних вхідних, вихідних та внутрішніх документів складає три роки. Таким чином, вжитими під час проведеного службового розслідування заходами встановити місцезнаходження матеріалів кримінальної справи №18080131, а також працівників відповідних правоохоронних органів, причетних до втрати матеріали справи, не виявилось можливим. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 5, п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державне бюро розслідувань», досудове розслідування кримінальних правопорушень стосовно працівників правоохоронних органів здійснюється Державним бюро розслідувань. На підставі викладеного, прийнято рішення: Службове розслідування закінчити. Факти порушень, викладені у рапорті заступника начальника ГУНП в Харківській області - начальника слідчого управління полковника поліції Болвінова С.П. від 27.09.2024 № 24621/119-02/24-2024, вважати такими, що знайшли своє підтвердження. 2.Матеріали службового розслідування для прийняття рішення у порядку ст. 216 КПК України спрямувати до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві. 3. Про результати службового розслідування поінформувати адвоката Дробчак Л.В., яка діє в інтересах гр. ОСОБА_14 . 4. Матеріали службового розслідування списати до контрольно-наглядової справи СУ ГУНП в Харківській області (а.с. 51-55).

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

За правилами статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положеннями статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, як це унормовано положеннями частини першої статті 16 ЦК України.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Правилами статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Так, у даній цивільній справі ОСОБА_1 просить скасувати арешт, накладений на належне їй на праві власності нерухоме майно у межах кримінального провадження за правилами КПК України 1960 року. При цьому, згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Ця правова норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України 2012 року, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Отже, у визначенні порядку звільнення майна з-під арешту потрібно керуватися правилами КПК України 1960 року, а також положеннями чинного цивільного процесуального законодавства.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства, та зазначала про таке.

Спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за правилами КПК України 1960 року та завершено (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №372/2904/17-ц (провадження №14-496цс18)) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №2-3392/11 (провадження № 14-105цс19)).

У постанові від 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19 (провадження № 14-516цс19) Велика Палата Верховного Суду конкретизувала наведені висновки щодо юрисдикції спорів та зазначила, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, потрібно розглядати за правилами цивільного судочинства. Питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу (пункти 51, 52).

У даній справі позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги про зняття арешту з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , посилається на те, що цей арешт було накладено за правилами КПК України 1960 року на підставі постанови старшого слідчого в СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Булаха А.П., що зареєстровано 27 жовтня 2008 року Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження №8118680.

За частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (тут і далі в редакції, чинній на час реєстрації Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою 27 жовтня 2008 року за №8118680 обтяження (арешту) на квартиру АДРЕСА_1 ) речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (абзац 2 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»).

Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року №31/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 червня 1999 року за №364/3657, тут і далі в редакції, чинній на час реєстрації Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою 27 жовтня 2008 року за № 8118680 обтяження (арешту) на квартиру АДРЕСА_1 (далі - Положення № 31/5), встановлено порядок ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесення (одержання) інформації до (з) нього.

Відповідно до пункту 1.1. Положення №31/5 Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі -Реєстр заборон) - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна.

Реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії (пункт 1.5 Положення № 31/5).

Згідно з пунктами 2.1.1, 2.1.2 Положення №31/5 підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є: накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об`єкта нерухомого майна (додатки 1 - 3), що подається, зокрема, судами (у тому числі третейськими судами) і слідчими органами - у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту).

Пунктом 2.2 Положення №31/5 визначено, що органи та посадові особи, зазначені в підпунктах 2.1.2 - 2.1.3 пункту 2.1 цього Положення, надсилають Реєстратору в день накладення (зняття) заборони (арешту) заяву встановленого цим Положенням зразка або постанову про арешт (звільнення з-під арешту) майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відомості про накладені (зняті) заборони та арешти на об`єкти нерухомого майна вносяться Реєстратором до Реєстру заборон у день їх надходження (пункт 2.5 Положення №31/5).

За пунктом 252 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5, в редакції, чинній на час реєстрації Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою 27 жовтня 2008 року за № 8118680 обтяження (арешту) на квартиру АДРЕСА_1 (далі - Інструкція № 20/5), накладання заборони реєструється нотаріусами в реєстрі для реєстрації заборон. У цьому самому реєстрі реєструються повідомлення судових і слідчих органів, органів державної податкової адміністрації, а також органів державної виконавчої служби про накладання арешту на нерухоме майно. Про накладені заборони та арешти робиться запис в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна (додаток № 7). Накладені заборони та арешти підлягають обов`язковій реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку, визначеному Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ураховуючи викладене, беручи до уваги відомості з Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №21467590 від 27.10.2008, обтяження (арешт) на квартиру АДРЕСА_1 було накладено на підставі постанови старшого слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Булаха А.П. від 27 жовтня 2008 року.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Відповідно до статті 126 КПК України 1960 року, чинного на час накладення слідчим арешту на майно позивача, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт підлягав скасуванню органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Правова природа арешту майна не змінилася і з прийняттям чинного КПК України, норми якого більш докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Зокрема, згідно із статтею 170 КПК України завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Після закриття кримінальної справи (в тому числі у зв`язку із скасуванням постанови про її порушення, винесеної за процедурою КПК України 1960 року) відповідне втручання у право власності фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Такі правомірні очікування ґрунтуються на закріпленому у статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції головному обов`язку держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність, утверджувати й забезпечувати права і свободи та надавати людині ефективний засіб їх юридичного захисту.

Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття після припинення кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, у виниклих правовідносинах кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Відповідно до пункту дев`ятого розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

З огляду на зазначене на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту майна позивача, поширюються норми КПК України 1960 року.

Проте положеннями цього Кодексу передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі.

Шляхів виправлення помилки, допущеної слідчим, прокурором або судом у зв`язку з неприйняттям обов`язкового рішення про скасування арешту майна, після припинення кримінальної справи, КПК України 1960 року не встановлював.

Згідно із статтею 174 КПК України як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 04 жовтня 2023 року, прийнятій у справі №757/1750/22.

Так, суд бере до уваги, що під час проведення службового розслідування з питання фактичного місця знаходження матеріалів кримінальної справи №18080131, в межах якої старшим слідчим СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_2 , з метою забезпечення цивільного позову (виконання вироку в частині конфіскації майна) було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , було встановлено таке. Унаслідок проведено службового розслідування встановлено, що обвинувачений у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 помер, старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНІ в Харківській області, майор поліції ОСОБА_2 - звільнений згідно з Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII за п. 2 ч. 1 ст. 77 /через хворобу/, у відділі документального забезпечення ГУНП в Харківській області відсутня будь-яка інформація щодо місця знаходження кримінальних справ. Інформації щодо місця перебування журналів обліку вхідної кореспонденції слідчого відділу Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області за 2008 рік, а також щодо проведення ліквідаційних заходів слідчого відділу Харківського міського управління (передача справ та журналів на зберігання до архіву, знищення справ чи журналів, складання відомостей стосовно руху кримінальних справ та ін.) у відділі документального забезпечення немає. Водночас установлено, що згідно з п. 122 наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2021 № 578/5 «Про затвердження переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів», строк зберігання реєстраційних журналів, карток, електронних баз даних вхідних, вихідних та внутрішніх документів складає три роки.

Таким чином, вжитими під час проведеного службового розслідування заходами встановити місцезнаходження матеріалів кримінальної справи №18080131, а також працівників відповідних правоохоронних органів, причетних до втрати матеріали справи, не виявилось можливим.

За правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №372/2904/17-ц (провадження №14-496цс18), нормативна неврегульованість порядку захисту права людини, яке очевидно безпідставно обмежується, не може виправдовувати відмову в його захисті. Зволікання з наданням ефективного засобу юридичного захисту тягне погіршення правового становища людини, яка зазнає негативних наслідків від перешкод в отриманні реальної можливості виправити помилку, та перебуває у стані невизначеності тривалий час.

Після припинення кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. При цьому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин.

Судом кримінальної юрисдикції повинні розглядатися скарги на законність і обґрунтованість арешту майна, розв`язання яких потребує перевірки наявності підстав і дотримання процедури, встановлених кримінальним процесуальним законом, тобто вирішення по суті питань, які безпосередньо стосуються порядку здійснення кримінального провадження.

Скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, яку припинено, не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин.

За таких обставин вирішення цього питання судом у порядку цивільного судочинства не призведе до заміщення ним функцій суду кримінальної юстиції та не може завдати шкоди інтересам кримінального провадження.

За висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 766/21865/17, провадження № 14-181цс19, якщо арешт, накладений на майно особи, щодо якої за КПК України 1960 року була порушена кримінальна справа, але надалі постанову про порушення кримінальної справи за тим же процесуальним законом суд скасував, не вирішивши питання про зняття зазначеного арешту, спір про звільнення цього майна з-під арешту слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

У постанові від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Встановивши факт закриття кримінального провадження стосовно особи за правилами КПК України 1960 року та наявність записів у реєстрах про арешт, накладений за правилами КПК 1960 року, який не скасований, всього майна, належного позивачу, суди обґрунтовано констатували факт порушенням права позивача на мирне володіння своїм майном.

З огляду на наведені вище обставини, ураховуючи відсутність у позивача будь-якого правового статусу у наведеній вище кримінальній справі №18080131, беручи до уваги, що обвинувачений у даній кримінальній справі ОСОБА_3 помер, зважаючи на неможливість установити місцезнаходження матеріалів кримінальної справи та неможливість, у зв`язку з цим, прийняти у ній остаточне рішення, як то, закриття провадження у справі тощо, відновлення порушеного права позивача ОСОБА_1 можливе лише шляхом звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту в порядку цивільного судочинства.

Вирішення питання про припинення втручання у право власності позивача ОСОБА_1 шляхом звернення до слідчого або прокурора на підставі КПК України 1960 року не буде ефективним способом захисту порушеного права.

Водночас, шляхів виправлення помилки, допущеної слідчим, прокурором або судом у зв`язку з неприйняттям обов`язкового рішення про скасування арешту майна, після припинення кримінальної справи, КПК України 1960 року не встановлював.

Надаючи оцінку аргументам Головного управління Національної поліції в Харківській області, викладеним у відзиві на позовну заяву про те, що Головне управління Національної поліції не є правонаступником ГУМВС України, то суд ураховує правові висновки Верховного Суду України, висловлені в постановах від 04 березня 2014 року у справі №21-8а14, від 27 травня 2014 року у справі №21-108а14, в яких Верховний Суд України вказав, що ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Отже, Головне управління Національної поліції, з огляду на свій правовий статус, завдання і обсяг повноважень, по суті, є правонаступником УМВС України.

У даній справі позивачем ОСОБА_1 зазначено відповідачем Головне управління Національної поліції в Харківській області, позаяк саме воно виконує завдання і функції УМВС України в Харківській області, постановою слідчого якого було накладено арешт на належну позивачу квартиру АДРЕСА_1 .

З огляду на наведене вище, суд доходить висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача, позаяк арешт, накладений на належний позивачу на праві власності об`єкт нерухомого майна - на квартиру АДРЕСА_1 , порушує права позивача, як власника майна, створює останній перешкоди у реалізації права вільного користування та розпорядження своїм майном. Також суд зважає на неможливість скасування арешту в межах відповідного кримінального провадження з огляду на наведені вище обставини, а відтак, позивач в інший спосіб, ніж звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, позбавлена можливості захистити своє порушене право власності, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 80, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Друга Харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття арешту з нерухомого майна, задовольнити в повному обсязі.

Зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , накладений на підставі постанови про накладення арешту на майно старшого слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Булах А.П. №б/н від 27 жовтня 2008 року, зареєстрований 27 жовтня 2008 року Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8118680.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач Головне управління Національної поліції в Харківській області: місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 13, ;

третя особа Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць (до перейменування вул. Раднаркомівська), 5, ;

третя особа Друга Харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: 61093, м. Харків, вул. Озерянська, 6, .

Повне судове рішення складено 09 травня 2025 року.

Суддя: Я.Ю. Семенова