ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2084/25 Справа № 202/3044/23 Суддя у 1-й інстанції - Доценко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Свистунової О.В., Ткаченко І.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.,

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 ,

Третя особа, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору: Печерська районна у місті Києві державна адміністрація,

розглянув відкрито в залі судових засідань апеляційного суду в м. Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м Дніпропетровська від 22 листопада 2024року, головуючий у суді першої інстанції Доценко С.І.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами в цивільній справі №202/3044/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляла самостійних вимог на предмет спору Печерська районна у місті Києві державна адміністрація, в якій ОСОБА_1 виклав вимогу скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2023року про відмову у задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3

21 листопада 2024року в провадженні про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив: - заборонити ОСОБА_2 перешкоджати будь-яким способом, включаючи дії через третіх осіб, перебуванню дитини ОСОБА_3 разом із батьком, ОСОБА_1 ; - зобов`язати ОСОБА_2 передати дитину, ОСОБА_3 батькові, ОСОБА_1 або уповноваженим ним особам відповідно до чинного законодавства України, до винесення остаточного судового рішення.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Індустріального районного суду м Дніпропетровська від 22 листопада 2024року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами частково виходить за межі позовних вимог, а в іншій частині є тотожною вирішенню спору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

27 листопада 2024року ОСОБА_1 подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи Електронний суд апеляційну скаргу на ухвалу Індустріального районного суду м Дніпропетровська від 22 листопада 2024року.

В апеляційній скарзі висловив вимогу про скасування ухвали суду та задоволення вимог його заяви в повному обсязі.

Незаконність та необґрунтованість ухвали суду на думку заявника полягає у тому, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що у таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту дитини з батьком повинно переважати над бажанням відповідачки та інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від батька.

Також, заявник посилався на те, що суд першої інстанції не розглянув аргументи, наведені у заяві про забезпечення позову, та не врахував, що найкращим інтересом дитини є повноцінний контакт із батьком, а це означає її перебування з ним.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу не подавали.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2025року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2025рокусправу призначено до судового розгляду на 06 березня 2025року.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 березня 2025року, у зв`язку з відставкою судді Максюти Ж.І. визначений склад колегії суддів для розгляду справи: головуючий суддя (суддя-доповідач) Агєєв О.В., судді: Гапонов А.В., Новікова Г.В.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2025року цивільна справа прийнята до провадження визначеною колегією суддів та призначена до розгляду на 26 березня 2025 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2025року заяву суддів Дніпровського апеляційного суду Агєєва Олександра Володимировича, Гапонова Андрія В`ячеславовича, Новікової Галини Валентинівни про самовідвід в цивільній справі задоволено. Цивільну справу передано до канцелярії суду для автоматизованого розподілу відповідно вимог ст.33 ЦПК України.

Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду після проведення повторного розподілу судової справи, визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Никифоряк Л.П., судді: Свистунова О.В., Ткаченко І.Ю.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2025рокусправу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 06 травня 2025року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що заява ОСОБА_1 була подана після набрання рішенням суду від 24 листопада 2023року законної сили, на стадії перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Як правову підставу для відмови у задоволенні заяви суд першої інстанції виснував, що спосіб забезпечення про який просив ОСОБА_1 за своєю суттю є тотожним не тільки скасуванню судового рішення за нововиявленими обставинами, а й задоволенню позовних вимог.

Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при постановленні ухвали додержані норми матеріального і процесуального права.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Звертаючись до суду із вищевказаною заявою, в межах провадження про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 просив: - заборонити ОСОБА_2 перешкоджати будь-яким способом, включаючи дії через третіх осіб, перебуванню дитини ОСОБА_3 разом із батьком, ОСОБА_1 ; - зобов`язати ОСОБА_2 передати дитину, ОСОБА_3 батькові, ОСОБА_1 або уповноваженим ним особам відповідно до чинного законодавства України, до винесення остаточного судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною першою статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Зі змісту частини першої статті 152 ЦПК України вбачається, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

З матеріалів справи вбачається, що 24 листопада 2023року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Краматорської міської ради, Печерське УП ГУНП у місті Києві про позбавлення батьківських прав було відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2023року було залишено без змін. Рішення набрало законної сили.

Згідно частини першої статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Зі змісту вказаної статті можна дійти висновку, що за нововиявленими обставинами може бути переглянуто саме судове рішення, яким закінчено розгляд справи, а не позовна заява.

Тож, положення статей 149, 150 ЦПК України, що регламентують забезпечення позову у справах позовного провадження, не підлягають застосовуванню на стадії перегляду рішення за нововиявленими обставинами у порядку, визначеному Главою 3 Розділу 5 Перегляд судових рішень ЦПК України.

У поданій заяві ОСОБА_1 , як підставу для вжиття заходів забезпечення позову, посилався на положення статті 150 ЦПК України, проте зазначені норми передбачають можливість забезпечення саме позову, в той час як позивачем подана заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, враховуючи, що цивільним процесуальним законом не передбачено право суду вживати заходи забезпечення позову на стадії перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, правильним є висновок суду про те, що заява задоволенню не підлягає.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо тлумачення норм процесуального права на свій розсуд, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки місцевого суду, який їх обґрунтовано спростував.

Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб заявник надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог процесуального права та не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Сукупність вищезазначених обставин та положень закону дають підстави вважати, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви позивача.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм процесуального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність та обґрунтованість ухвали суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м Дніпропетровська від 22 листопада 2024року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 травня 2025року.

Судді: