провадження №: 2/752/642/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року позивач ТОВ «Теплопостачсервіс», в особі представника Соколова В.О., звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі є власниками квартири № 151 відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15.04.2010 по справі № 2-46/10, яким визнаноза ОСОБА_1 право власності на квартири АДРЕСА_1 , та за ОСОБА_2 визнано право власності на частини квартири АДРЕСА_1 . Крім того, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.04.2018 встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 . Разом з тим, відповідачі в повному обсязі не оплачують надані позивачем послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з грудня 2019 по червень 2023 у розмірі 40743,70 грн, та за послуги з постачання гарячої води з січня 2022 по червень 2023 у розмірі 4015,81 грн.

Відповідачі в добровільному порядку заборгованість не погашають, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути вказану заборгованість з відповідачів, а також судовий збір.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.06.2023, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач-1 не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Відповідач-2 скористалася своїм правом та направила до суду заяву із викладенням заперечень проти позову. В своїй заяві зазначила, що не має зареєстрованого права власності на квартиру АДРЕСА_1 , договорів з організаціями щодо надання послуг також не укладала, у квартирі не проживає, й відповідно не користується житлово-комунальними послугами. Також зазначає, що є рішення Голосіївського районого суду м. Києва від 22.05.2012 у справі № 2-1139/12 про стягнення коштів і компенсації за утримання житла та поділ рахунку з його обслуговування, та ухвала Київського апеляційного суду від 12.07.2012, які вступили в законну силу, в яких зазначено, що реєстрація права власності на квартиру ОСОБА_3 не проведена, то власником вказаної квартири є ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 29 жовтня 2004 Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, квартира АДРЕСА_1 , яка складається із трьох кімнат, жилою площею 50,50 кв.м. тазагальною площею 86,8 кв.м. та зареєстрованого в Київському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухоомго майна 23 листопада 2004 року № 44041, належить направі приватної власності ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15.04.2010 по справі № 2-46/10 визнано за ОСОБА_1 право власності на квартири АДРЕСА_1 , та за ОСОБА_2 визнано право власності на частини квартири АДРЕСА_1 . Крім того, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.04.2018 втсанволено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації про зареєстроване місце проживання особи Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіїської РДА № 95432858 від 28.06.2023 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ТОВ «Теплопостачсервіс» починаючи із 01.07.2014 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який надає ці послуги та нараховує плату за них, згідно затверджених тарифів.

Згідно з ч. 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідач отримує послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, між сторонами встановились фактичні договірні відносини. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630.

Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Відповідно до п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно із п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Згідно із п. 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат.

Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії» встановлено, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Згідно з ч. 6 ст. 19, ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Пунктом 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 № 1198 передбачено, що споживач зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 12 правил, у разі встановлених будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюванній площі (об`єму) кватири за ймови здійсненян власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартинному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теполової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщен у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

З матеріалів справи вбачається, що в зв`язку з неналежною сплатою коштів за надані послуги, утворилась заборгованість з централізованого опалення на суму 40743,70 грн та з централізованого постачання гарячої води на суму 4015,81 грн, на які позивачем нараховано інфляційні втрати, що підтверджується відповідним розрахунком.

Вбачається, що позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів вказані суми заборгованості.

Статтею 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно із ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» №2189-VIII дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, реєстрація права власності на частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 не проведена. Крім того, не надано доказів того, що ОСОБА_2 фактично зареєстрована, проживала та користувалася житлово-комунальними послугами у кв. АДРЕСА_1 в період з грудня 2019 по червень 2023 року.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)».

Таким чином, позивач не довів достатніми та належними доказами, що відповідач-2 є належною особою, яка має відповідати за вказаним позовом, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову до ОСОБА_2 .

Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за оплату за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача, про стягнення з відповідача-1 суми інфляційних втрат та 3% річних за період прострочення сплати грошових коштів за житлово-комунальні послуги є обґрунтованими, і підлягають задоволенню в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають частковому задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Кішки Самійла, буд. 7-А, , р/р НОМЕР_2 в АТ «Сенс-Банк», МФО 300346) суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 40743 (сорок тисяч сімсот сорок три) грн 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Кішки Самійла, буд. 7-А, , р/р НОМЕР_3 в АТ «Сенс-Банк», МФО 300346) суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води у розмірі 4015 (чотири тисячі п`ятнадцять) грн 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Кішки Самійла, буд. 7-А, , р/р НОМЕР_4 в АТ «Сенс-Банк», МФО 300346) суму інфляційних втрат нарахованих позивачем на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 2618 (дві тисячі шістсот вісімнадцять) грн 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Кішки Самійла, буд. 7-А, , р/р НОМЕР_4 в АТ «Сенс-Банк», МФО 300346) суму інфляційних втрат нарахованих позивачем на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води у розмірі 271 (двісті сімдесят одна) грн 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Кішки Самійла, буд. 7-А, , р/р НОМЕР_4 в АТ «Сенс-Банк», МФО 300346) суму 3-х відсотків річних нарахованих позивачем на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 914 (дев`ятсот чотирнадцять) грн 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Кішки Самійла, буд. 7-А, , р/р НОМЕР_4 в АТ «Сенс-Банк», МФО 300346) суму 3-х відсотків річних нарахованих позивачем на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води у розмірі 95 (дев`яносто п`ять) грн 28 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Кішки Самійла, буд. 7-А, , р/р НОМЕР_4 в АТ «Сенс-Банк», МФО 300346) суму судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Ю.Ю. Мазур