н/п 2/490/367/2025 Справа № 490/3448/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
05 травня 2025 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А., при секретарі Вознюк Д.І., без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинська К.Т. , третя особа : ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу,-
29.04.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору купівлі продажу, в якому просив розірвати договір купівлі-продажу квартири з відстроченням платежу від 10 лютого 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. за реєстровим №131, укладений між ОСОБА_1 , проживаючим без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , як продавцем, та ОСОБА_2 , зареєстрованим за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , як покупцем.
В обгрунутвання позову посилається на те, що 10.02.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 . Загальною площею 27,9 кв.м, житловою площею 12,0 кв.м. В загальному користуванні з квартирою АДРЕСА_4 :коридор І-5,6 кв.м.
10 лютого 2021 року на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу квартири з відстроченням платежу приватним нотаріусом Ягужинською К.Т. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис за №40493967 про державну реєстрацію за відповідачем, як покупцем, права приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 . На виконання умов Договору ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 136 700 (сто тридцять шість тисяч сімсот гривень) грн., що еквівалентно 5 000 (п`ять тисяч) доларів 00 центів США у якості часткового розрахунку за продану квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується заявою ОСОБА_1 від 07.12.2021, що посвідчена приватним нотаріусом Ягужинською К.Т. та зареєстрованою в реєстрі за №1973. Станом на момент написання зазначеного позову ОСОБА_2 жодних дій на виконання наступних зобов`язань за договором не виконано, внаслідок чого платежі, передбачені п.5 Договору є простроченими. Позивачеві стало відомо, що відповідач з грудня 2021 року перебуває за межами України, жодних дій які б свідчили про намір виконання Договору протягом січня 2022 лютого 2024 останнім не вчинено, в зв`язку з чим позивач вважає за необхідне скористатись своїм правом на розірвання договору
Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 03.05.2024 року позовну заяву залишено без руху.
07.05.2024 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 07.05.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити загальне позовне провадження.
Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 21.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
14 квітня 2025 року на адресу суду від третьої особи ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, в яких вона зазначає , що в зв`язку з скрутним матеріальним становищем було прийнято рішення щодо ви`їзду ОСОБА_2 до Польщі з метою подальшого працевлаштування,в зв`язку з чим останній на виконання умов договору передав ОСОБА_1 грошову суму, що дорівнювала половині вартості майна, що встановлювалася договором, тобто 136 700 грн. Однак, в подальшому жодних платежів ОСОБА_2 здійснено не було, про що відомо достеменно , оскільки постійно спілкувалась з вказаного приводу з ОСОБА_2 01.02.2024 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. В зв`язку з вищевикладеним, обставини викладені в позовній заяви підтверджує та не заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_1 .
Представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить задовольнити .
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися судом належним чином.
Відповідачі, не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8ст. 178ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8ст. 178ЦПК Українивирішуєсправу за наявними матеріалами.
У зв`язку з неявкою позивача, відповідачів, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положеннямст. ст.279,280 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
З доданого до матеріалів справи договору купівлі продажу квартири, вбачається, що 10.02.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 . Загальною площею 27,9 кв.м, житловою площею 12,0 кв.м. В загальному користуванні з квартирою АДРЕСА_4 :коридор І-5,6 кв.м.
З заяви ОСОБА_1 , вбачається, що він підтвердив той факт, що отримав від ОСОБА_2 суму 136 700 грн , що еквівалентно 5000 доларів США у якості часткового розрахунку за продану за договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К.Т. 10.02.2021 року за реєстровим № 131.
З рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 01.02.2024 , вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - розірвано.
Суд звертає увагу на те , що ОСОБА_2 не надав суду жодних доказів, які б спростовували твердження ОСОБА_1 стосовно того, що ОСОБА_2 не сплачує заборгованість відносно укладеного договору купівлі-продажу №25, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 .
Аналізуючи позовні вимоги позивача по відношенню до відповідача - Приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської Катерини, як співвідповідача, слід зазначити наступне.
Частиною 2 статті 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.
Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.
Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.
Спори за позовами про визнання недійсними договорів чи про розірвання договорів, які були нотаріально посідчені, вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами однієї зі сторін оспорюваного договру до іншої, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.
Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право між сторонами договору. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду № 519/77/18 від 14 серпня 2019 року.
Враховуючи викладене, аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 по відношенню до відповідача - Приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської Катерини, про розірвання договору купівлі-продажу, оскільки останній не є належним відповідачем у даній справі .
Аналізуючи позовні вимоги позивача по відношенню до відповідача - ОСОБА_4 , слід зазначити наступне.
Так, відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України, ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно ст.11 ЦК України підставами виникненняцивільних прав та обов`язків, зокрема, є договорита інші правочини,акти цивільного законодавства.У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
За змістом ст.ст.202, 203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
За змістом статей626,628ЦКУкраїни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом нормст.627 ЦК України, відповідно достатті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 638 ЦК Українипередбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1-2ст.651 ЦК Українизміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст.694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару. З моменту передання товару, проданого в кредит, і до його оплати продавцю належить право застави на цей товар.
Відповідно до ч.1ст.691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно достатті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Відповідно до положень ст.695 ЦК України , договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів.
За частиною 2 цієї статті, якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару.
До договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу застосовуються положення частин третьої, п`ятої та шостої статті 694 цього Кодексу.
Відповідно ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Як встановлено судом, між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 . Загальною площею 27,9 кв.м, житловою площею 12,0 кв.м. В загальному користуванні з квартирою АДРЕСА_4 :коридор І-5,6 кв.м. Відповідно до п.5 Договру, продаж квартири здійснюється за 281 000 грн, що еквівалентно 10 000 доларів США.Розрахунок здійснюється з розстроченням платежу, а саме раз в півроку в період з серпня 2021 року по 10 лютого 2023 року суму еквівалентну 2500 доларів США.
Згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 підтверддив, що отримав від ОСОБА_2 , суму еквівалентну 5000 доларів США 07.12.2021 року, остаточний розрахунок за квартиру має бути здійснено дол 10 лютого 2023 року.
Відповідно до ч.2 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Згідно з ч.1 ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором є нотаріус.
У ч.1 ст.9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить забезпечення проведення державної реєстрації прав.
Відповідно до вимог ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом «а» п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав.
У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.
Єдиною умовою скасування державної реєстрації права власності, обтяження та іншого речового права є рішення суду, яке набрало законної сили.
Оскільки суд дійшов виснвоку про розірванн договору купівлі-продажу та повернення переданого майна у власність продавця, тому наявні підстави для скасування державної реєстрації права власності за покупцем ОСОБА_2 .
Водночас суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову в частині покладення зобов`язання на ПН ММНО Ягужинської К.Т. скасувати відповідний запис .
Враховуючи вищенаведене,суд вважає позовну заяву обгрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.
Отже, відповідно дост.141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задволених позовних вимог в розмірі 3 674,04 грн.
Керуючись статтями 214, 610,626, 628, 629, 638,651, 655, 694, 695 ЦК України суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинська Катерина , третя особа : ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу - задовольнити частково.
Розірвати договір купівлі-продажу квартири з відстроченням платежу від 10 лютого 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. за реєстровим №131, укладений між ОСОБА_1 , проживаючим без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , як продавцем, та ОСОБА_2 , зареєстрованим за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , як покупцем.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3 674,04 грн.
В задоволенні позовних вимог до Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинська К.Т. - відмовити.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя Гуденко О.А