__________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/242/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 року ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, через свого представника адвоката Каплун Олега Борисовича, звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

У своїй заяві заявниця зазначила, що встановлення даного факту їй потрібно для оформлення спадщини після смерті сестри, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що і стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.

Ухвалою суду від 31.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку окремого провадження, сужове засідання призначене на 30.04.202.

У судове засідання 30 квітня 2025 року ОСОБА_1 не з`явилася, представник заявниці адвокат Каплун О.Б. надав заяву про задоволення вимог, справу просить розглядати за його відсутності.

Представник заінтересованої особи: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до судового засідання не прибув, про розгляд справи сповіщений, в матеріалах цивільної справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . ОСОБА_1 звернулась до Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси, з питань оформлення спадщини.

В ході перевірки документів, шляхом безпосереднього доступу нотаріуса до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про народження отримано повний витяг № 1 від 15 травня 2024 року, щодо підтвердження факту народження ОСОБА_3 в якому дата її народження зазначена ІНФОРМАЦІЯ_3 , відрізняється від дати народження в свідоцтві про її народження. Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт народження ОСОБА_3 , а саме факт того, що ОСОБА_1 , народилась « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». З метою внесення змін до свідоцтва про народження ОСОБА_3 з виправленою датою, адвокат Каплун О.Б., звернувся до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), але йому було відмовлено в задоволенні, оскільки це питання вирішується у судовому порядку та рекомендовано звернутися до суду із даною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

КЦС ВС у постанові від 20.09.2023 у справі № 756/5681/22 вказав, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб.

У даному випадку заявниця позбавлена можливості оформити спадщину, для реалізації законних прав та інтересів їй необхідно встановити, що правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про народження заявниці серії НОМЕР_1 , видане 12.11.1952 року Херсонським міським бюро ЗАГС та актовий запис з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, повний витяг №1 від 15.05.2024 року, щодо підтвердження факту народження заявниці ОСОБА_4 , в якому дата її народження зазначена « ІНФОРМАЦІЯ_3 », належать ОСОБА_1 ; свідоцтво про шлюб заявниці серії НОМЕР_2 , видане 24.02.1978 року Приморським р/бюро ЗАГС м. Одеси та актовий запис з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, повний витяг №7 від 15.05.2024 року, щодо підтвердження факту реєстрації шлюбу заявниці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в якому дата її народження зазначена « ІНФОРМАЦІЯ_3 », належать ОСОБА_1 .

Позасудовим шляхом виправити дану помилку заявниця не має можливості, що і стало підставою для звернення до суду. З метою подальшого оформлення спадщини та розпорядження майном, для реалізації законних прав та обов`язків, заявниця звернулася до суду із вимогою про встановлення вказаного факту.

На підтвердження вимог заявниця посилалася на такі докази: копію паспорту громадянки України серії НОМЕР_3 , копію ідентифікаційного коду № НОМЕР_4 , постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.02.2025 №471/с/02-31, копію витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №76962116, лист відповідь адвокату Каплуну О.Б. від 06.03.2025 №26/24.26-117, копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 серпня 2018 року по справі № 545/1472/17 (провадження № 61-1584св17) зазначено, що «при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства».

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Зі змісту статті 319 ЦПК України випливає, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи викладене, факт який просить встановити заявниця та її представник повністю знайшов своє підтвердження у доказах, що містяться в матеріалах справ, а саме: що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є одна і та ж сама особа, а розбіжності у написанні року народження заявниці викликані опискою при складанні уповноваженими особами даних документів, встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення.

Отже за встановлених обставин заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.19, 76-81, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Вважати встановленим той факт, що ОСОБА_3 , громадянка України, уродженка м. Херсона, РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , народилась « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного суду.

Заяниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Зацікавлена особа: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), м. Одеса, вулиця Разумовська, 37.

Рішення складене та підписане 07.05.2025.

Суддя Ю. А. Скриль