Номер провадження: 22-ц/813/3354/25
Справа № 495/8125/18
Головуючий у першій інстанції Заверюха В. О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Лозко Ю.П., Карташова О.Ю.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ст. 369 ЦПК України) цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 листопада 2024 року,

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування зазначивши, що 02.08.2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 1 800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. ОСОБА_1 в порушення умов договору свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість перед банком у загальній сумі 32219 грн 93 коп, яка складається з: 1 974,27 грн - тіло кредиту; 18 680,13 грн - відсотків за користування кредитом; 9 555,06 грн пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1 510,47 грн - штраф (процентна складова).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.11.2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволені в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.08.2006 року у розмірі 32219 грн 93 коп., яка складається з: - 1 974,27 грн тіло кредиту; - 18 680,13 грн нараховано відсотків за користування кредитом; - 9 555,06 грн нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн - штраф (фіксована частина); - 1 510,47 грн - штраф (процентна складова). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення виходив з того, що укладений 02.08.2006 року договір є результатом домовленості сторін та відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим положеннями ст. 3 ЦК України. Позичальник ознайомлена з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним.

Також відповідача було належним чином ознайомлено з фінансовими умовами надання кредиту, а саме: про розмір встановленого кредитного ліміту, тип та розмір процентної ставки, платежі та комісії. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 02.08.2006 року вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та періодично здійснювала їх погашення, однак в повному обсязі свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 32219 грн 93 коп., яка відповідно підлягає стягненню в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.11.2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені заявлених позовних вимог Банку відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норма матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору, що не враховано судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення. При цьому, скаржник стверджує, що судом не враховано факт систематичного погашення відповідачем наявної заборгованості, шляхом внесення грошових коштів на картковий рахунок, та безпідставного здійснення банком зарахування даних коштів в рахунок погашення наявної заборгованості в першу чергу по відсоткам.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.01.2025 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено учасникам справи, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа підпадає під категорію справ, розгляд яких здійснюється без повідомлення учасників справи.

Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» роз`яснено його право на подання відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження та апеляційної скарги, у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження ОСОБА_1 отримала у відповідності до положень ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги позивач отримав в особистому кабінеті Електронного суду 14.01.2025 року та 13.12.2024 року відповідно, що підтверджується довідками.

Відзив на апеляційну скаргу подано Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» 13.02.2025 року, у якому міститься клопотання про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, в обґрунтування зазначивши про відсутність у банку апеляційної скарги, що мало наслідком звернення представника до суду з клопотанням про направлення скарги з додатками на електронну адресу представника, та необхідності часу для отримання довідок і виписок; введення в країні воєнного стану через збройну агресію російської федерації, значну кількість повітряних тривог.

Щодо клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу , то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої, третьої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.01.2025 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» право на подання відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження та апеляційної скарги, у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.

Як зазначалося вище копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги позивач отримав в особистому кабінеті Електронного суду 14.01.2025 року о 03:54 та 13.12.2024 року відповідно, що підтверджується довідками.

Отже строк визначений ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.01.2025 року на подання відзиву на апеляційну скаргу почався з 15.01.2025 року. Проте позивачем відзив на апеляційну скаргу подано 13.02.2025 року, тому посилання позивача як на підставу пропуску строку на подання апеляційної скарги не отримання копії апеляційної скарги спростовується матеріалами справи.

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося із клопотанням про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, однак положеннями ст. 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, однак із таким клопотанням позивач не звертався, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.04.2025 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 32219 грн 93 коп, тобто ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 30 = 90840 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи заявлені позивачем позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач була в повній мірі ознайомлена з усіма істотними умовами кредитування, в тому числі й щодо розміру встановленого кредитного ліміту та розміру відсоткової ставки, яка підлягає стягненню за користування наданими коштами та умовами нарахування штрафних санкцій у разі порушення своїх зобов`язань по поверненню наданих коштів. Судом першої інстанції зауважено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконувала в повному обсязі, у зв`язку із чим наявна заборгованість у загальному розмірі 32219 грн 93 коп, яка відповідачем не спростована, а тому підлягає стягненню в повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим 02.08.2006 року підписала заяву № б/н, згідно якої отримала кредитну картку НОМЕР_1 . Дана заява № б/н містить детальну інформацію відносно ОСОБА_1 , а саме: дату народження, місце проживання, інші контактні дані клієнта, в тому числі розмір базової відсоткової ставки 36% річних, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості.

До позовної заяви додано заяву б/н, довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», відповідно до якої базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році) складає 3 %; розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн, та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, пеня 1% заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, штраф за порушення строків платежів 500 грн + 5 % від суми позову.

Отже, виходячи із тарифів банку, та заяви б/н від 02.08.2006 року відсоткова ставка на рік за укладеним сторонами договором складає 36% річних.

Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», в якій містяться тарифи банку, підписана ОСОБА_1 .

Таким чином, 02.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», яке змінило найменування на АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладенодоговір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кошти в вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості.

Колегія суддів приймає та надає оцінку новим доказам, доданим до відзиву на апеляційну скаргу, а сааме: виписці за договором б/н за період з 30.08.2006 року по 20.08.2018 року, довідці про по видані кредитні картки, довідці про зміну кредитного ліміту, зважаючи на таке.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначені частиною 1 статтею 367 ЦПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично-значущих обставин та надання доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на відсутність узгоджень сторонами щодо кредитного ліміту, на сплату коштів, які зараховувалися на погашення відсотків, а не тіла кредиту.

В статті 89 ЦПК зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проте, судом першої інстанції не виконані вимоги статті 89 ЦПК України, не з`ясовані всі обставини справи, на які посилався позивач в позовній заяві, та не досліджені всі доказі.

Тому, враховуючи викладені вище обставини, перевіряючи доводи апеляційної скарги, з метою повного та всебічного встановлення обставин по справі, апеляційний суд вважає за доцільне долучити до матеріалів справи і дослідити виписку за договором б/н за період з 30.08.2006 року по 20.08.2018 року, довідку про по видані кредитні картки, довідку про зміну кредитного ліміту

Долученою позивачем довідкою про видачу банківської картки підтверджується в свою чергу факт оформлення та видачі ОСОБА_1 банківських карт, в тому числі й вказаної безпосередньо в підписаній заяві-анкеті № б/н, та згідно якої відповідачеві 02.08.2006 року оформлено та видано банківську картку «Універсальну» НОМЕР_1 , термін дії до 03/15; 21.01.2016 року видано кредитну картку «Універсальна GOLD» НОМЕР_2 , термін дії до 04/18; 31.07.2014 року картку НОМЕР_3 , термін дії до 07/18; 23.12.2014 року картку НОМЕР_3 , термін дії до 07/18.

Згідно довідки про зміну умов кредитування 23.08.2006 на банківську картку НОМЕР_1 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 1800,0 грн, який в подальшому неодноразово змінювався, а саме: 28.08.2006 збільшено до 3000,0 грн; 13.04.2007 збільшено до 4000,0 грн; 26.09.2008 збільшено до 6000,0 грн; 05.11.2008 зменшено до 3000,0 грн; 22.08.2009 збільшено до 5000,0 грн; 06.04.2011 збільшено до 6000,0 грн; 24.05.2011 збільшено до 8000,0 грн; 21.06.2011 збільшено до 10000,0 грн; 21.078.2011 збільшено до 13000,0 грн; тощо та станом на 25.07.2018 кредитний ліміт було зменшено до 0 грн.

З наданої банком виписки по рахунку вбачається, що відповідач, починаючи з дня відкриття банківського рахунку систематично користувався наданими банком грошовими коштами в межах встановленого кредитного ліміту, в тому числі й з урахуванням його зміни згідно вищевказаної довідки, та здійснював періодичне погашення наявної заборгованості, шляхом внесення грошових коштів на банківський рахунок, що в свою чергу спростовує доводи скаржника у відповідній частині, а саме відносно розміру встановленого банком кредитного ліміту та подальшу його зміну.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», згідно з якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

З огляду на наведені положення, виписки по банківських рахунках клієнта є належними та допустимими доказами, які підтверджують рух коштів по рахунку, а саме зняття та зарахування коштів на поточний рахунок.

Вказані висновки відповідають позиціям Верховного Суду викладеним у постанові від 16.09.2020 по справі № 200/5647/18, у постанові від 08.05.2024 по справі № 381/1647/21.

Стосовно доводів скаржника в частині нарахування банком відсотків та пені, слід зазначити, що в матеріалах справи наявна як заява б/н від 02.08.2006 року, так і довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» по договору ОСОБА_1 , в яких містяться відомості щодо типу банківського продукту, типу кредитної лінії, розмір відсоткової ставки, штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору, строк дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії картки, порядок погашення заборгованості щомісячними платежами, в тому числі відомості про умови обслуговування даної кредитної картки. Заява та довідка підписані безпосередньо ОСОБА_1 , що в свою чергу свідчить про ознайомлення та погодження останньої з умовами кредитування.

Тобто, сторонами було обумовлено всі істотні умови кредитування, в тому числі розмір базової відсоткової ставки, розмір щомісячних платежів та строк їх внесення, розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафу у разі порушення строків внесення даних платежів тощо, а тому відповідно доводи апелянта в даній частині відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

При цьому, слід зауважити, що у відповідності до положень ст. 534 ЦК України, якою визначено черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Відповідних положень щодо обумовлення сторонами порядку та черговості погашення заборгованості наявна в матеріалах справи заява-анкета № б/н та довідка про умови кредитування не містять, а тому, зважаючи на долучений банком розрахунок заборгованості та виписку по картковому рахунку, погашення відбувалося у відповідності до вищенаведених положень ст. 534 ЦК України, про що в свою чергу також зазначалося безпосередньо представником Банку в позовній заяві, а тому доводи скаржника відносно черговості розподілення внесених грошових коштів є необґрунтованими.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що з долученої Банком виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається здійснення нарахування останній страхового платежу за договором «Страхування кредитного ліміту», а саме: 05.10.2016 у розмірі 91,14 грн; 07.11.2016 95,56 грн; 05.12.2016 97,54 грн; 12.01.2017 98,41 грн; 06.02.2017 104,78 грн; 07.03.2017 115,59 грн; 05.04.2017 114,74 грн; 05.05.2017 116,28 грн; 05.06.2017 122,39 грн; 06.07.2017 123,87 грн; 08.08.2017 127,50 грн; 05.09.2017 130,98 грн; 05.10.2017 132,09 грн; 05.11.2017 131,03 грн; 05.12.2017 140,21 грн; 05.01.2018 139,73 грн; 05.02.2018 148,19 грн; 006.03.2018 160,29 грн; 05.04.2018 172,31 грн; 05.05.2018 186,30 грн; 13.06.2018 187,97 грн; 05.07.2018 189,67 грн; 06.08.2018 191, 37 грн.

Однак, на підтвердження обумовлення сторонами списання даних грошових коштів спрямоване на страхування кредитного ліміту, в тому числі й обумовлення розміру даного страхування, матеріали справи не містять.

Оскільки в укладеному між сторонами договорі від 02.08.2006 року у вигляді заяви відсутні умови щодо сплати страхових платежів, то у банка були відсутні правові підстави для стягнення страхових платежів.

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається здійснення банком щомісячного нарахування комісії за обслуговування (членський внесок) у розмірі 20 грн, а саме: з 10.02.2016 року по 11.03.2018 року, яка вищевказаними умовами кредитування не передбачена. Розмір комісії за обслуговування заявою № б/н не передбачено, а тому відповідні грошові кошти в загальному розмірі 520 грн, які включено до розміру заборгованості по відсоткам, стягненню не підлягають.

Таким чином, розмір заборгованості по відсоткам за користування кредиту, зважаючи на вищевикладене, становить 15152,19 грн.

Згідно 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Не підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 пеня за прострочку за кредитом у розмірі 100,0 грн (нарахована 01.08.2018) та пеня за прострочку за кредитом у розмірі 1902,26 грн (нарахована 01.08.2018), оскільки дане нарахування відбулося поза межами строку дії банківської картки, адже згідно довідки про видачу кредитних карток строк дії останньої банківської картки становить липень 2018 року. Будь-яких відомостей щодо продовження дії картки/перевидачі наявні матеріали справи не містять. При цьому, заявою-анкетою № б/н визначено, що строк дії кредитного ліміту становить строк дії карти.

З вимогами щодо стягнення сум, нарахованих в порядку статті 625 ЦК України, на яку в свою чергу посилається суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, представник АТ «ПриватБанк» до суду також не завертався, що свідчить про помилкові висновку суду першої інстанції.

Крім того, суд першої інстанції, посилаючись на положення пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, не врахував, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанкуне підписаний відповідачем.

Разом з тим, на підтвердження погодження сторонами умов щодо розміру пені та штрафу, позивачем до суду надано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», відповідно до якої розмір пені визначено 1% заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, штраф за порушення строків платежів 500 грн + 5 % від суми позову.

Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає за необхідне виключити з абзацу другого резолютивної частини рішення суду слова та цифри «відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг».

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування кредитом, пені, судового збору слід скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 15152,19 грн, пеню у розмірі 7555,8 грн.

Рішення суду також слід змінити, зменшивши загальної розмір заборгованості з 32219,93 грн до 26692,73 грн та виключивши з абзацу другого резолютивної частини рішення суду слова та цифри «відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг». В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Щодо судових витрат

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762,0 грн, що підтверджується платіжним дорученням № PROM8BP642 від 28.08.2018 року.

Оскільки позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»задоволенню частково, то з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1444,84 грн.

Відповідачем при поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 2643 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № ПН537 від 03.01.2025 року.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, то з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»підлягає стягненню в користь відповідача судовий збір, сплачений ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги у розмірі 475,74 грн.

Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»підлягає стягненню 969,10 грн судового збору (1444,84 грн 475,74 грн).

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 листопада 2024 року в частині позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування кредитом, пені, судового збору скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування кредитом, пені, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 15152,19 грн, пеню у розмірі 7555,8 грн.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 листопада 2024 року змінити, зменшивши розмір заборгованості з 32219,93 грн до 26692,73 грн та виключивши з абзацу другого резолютивної частини рішення суду слова та цифри «відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570)сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 969,10 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених пунктом 2 частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов