Справа №487/1835/25
Провадження №2-о/487/107/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025 Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Кузьменко В.В. за участю секретаря судового засідання Барської А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про встановлення факту належності документу,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про встановлення факту належності документу.

В обґрунтування заявлених вимог вказала, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до реєстрації шлюбу мала прізвище ОСОБА_2 . В трудовій книзі помилково було зазначено дошлюбне прізвище як " ОСОБА_3 ". Страховий стаж складає більше 35 років, але Головне управління пенсійного фонду в миколаївській області може зарахувати тільки 21 рік і 8 місяців, так як не можна виправити помилку у прізвищі. Саме ця помилка позбавляє заявницю отримати пенсію, у з в`язку з чим вона змушена звертатись до суду.

Ухвалою суду від 26.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявниця в судове засідання не з`явилися, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст.293 ч.2 п.5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 24.03.1966 року, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько - ОСОБА_5 .. Мати - ОСОБА_6 .

Згідно повторного свідоцтва про народження від 03.12.2024 року серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько - ОСОБА_5 .. Мати - ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про шлюб від 29.08.1986 року серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 уклали шлюб 29.08.1986 року. Після укладання шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_8 .

Трудову книжки НОМЕР_3 , видано на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 його видано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявниці юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право на призначення пенсії за віком.

суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані заявницею на обґрунтування заяви, пояснення заінтересованої особи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Нормами статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатися за участю заявників та заінтересованих осіб. Заявники та залучені до участі у справі заінтересовані особи, зокрема, вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви по встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

З дослідженої в судовому засіданні копії трудової книжки НОМЕР_3 судом встановлено, що в ній зазначено прізвище заявниці ОСОБА_3 , замість правильного ОСОБА_2 , що могло виникнути внаслідок помилки особи, яка оформляла трудову книжку.

Встановлення факту належності трудової книжки має для неї юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на отримання пенсійних виплат, зокрема, підтвердити свій трудовий стаж для отримання пенсії за віком.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниця не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючих документів, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога заявниці законна, обґрунтована та доказово підтверджена матеріалами справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 76, 77, 81, 293, 294, 315 ЦПК України, та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про встановлення факту належності документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , трудової книжки черя НОМЕР_3 від 06.11.1984 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.В.Кузьменко