ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 квітня 2025 року

м. Харків

справа №643/17445/21

провадження №22-ц/818/992/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Тичкової О.Ю., Курила О.М.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» про захист прав споживачів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2024 року, постановлено суддею Мельниковою І.Д.,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати порушеними її права, як споживача та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАНІТУ» та провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_2 за Кредитним договором №6/4/35/2008/840-К/249 від 11.09.2008 року в порядку, встановленому пунктом 10 Розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» №1734 .

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішеннями суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить, рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що суд невірно визначився з правовідносинами які склалися між сторонами. Також наголошує, що позивач надав всі необхідні документи при зверненні із заявою про реструктуризацію боргу. Суд першої інстанції безпідставно зазначив про відсутність у ТОВ Фінансова компанія «Маніту» права вимоги до позивача.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що суду не надані сторонами докази на підтвердження здійснення оплати за договором купівлі-продажу прав вимоги, укладеним між ТОВ «Фінансова Компанія «Гефест» та ТОВ «Фінансова Компанія «Маніту», що позбавляє суд можливості з`ясувати перехід прав вимоги за цим договором, та встановити, чи є ТОВ «Фінансова Компанія «Маніту» належним відповідачем у даній справі.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, що 11 вересня 2008 року між ВАТ комерційний банк «Надра», ПАТ комерційний банк «Надра» ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №6/4/35/2008/840-K/249, за умовами якого подавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти на придбання квартири за програмою «Перше житло» за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 37 068, доларів США, на строк до 09 вересня 2038 року, а позичальник зобов`язується на передбачених Договором умовах повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 15,49%.

В подальшому ПАТ КБ «Надра» здійснив відступлення права вимоги за кредитним договором №6/4/35/2008/840-К/249 від 11 вересня 2008 року та іпотечним договором №6/4/35/2008/980-1/250 від 11 вересня 2008 року до ТОВ «Фінансова компанія «Гефест», згідно з яким до ТОВ «ФК «Гефест» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 , за вказаним Кредитним договором та Іпотечним договором.

12.03.2021 між «Фінансова Компанія «Гефест» та ТОВ «Фінансова Компанія «Маніту» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за Договором іпотеки.

12.03.2021 між ТОВ «Фінансова Компанія «Гефест» та ТОВ «Фінансова Компанія «Маніту» укладено договір № 12032021 купівлі-продажу прав вимоги. Відповідно до умов цього Договору Продавець зобов`язується передати Покупцю права грошової вимоги до Боржника за кредитними договорами, а Покупець зобов`язується прийняти зазначене вище Право вимоги та сплатити Продавцю грошові кошти в порядку та розмірі, передбачених статтею 4 цього Договору. Згідно п.п. 3.3 п. 3 договору Акт прийому-передачі прав вимоги продавець і покупець складають та підписують у день сплати покупцем на користь продавця грошових коштів за набуття права вимоги. Згідно п.п.4.1 п. 4 зазначеного Договору, Сторони домовились про те, що вартість Прав вимог за цим Договором становить 221988 гривень 80 копійок, без ПДВ.

ОСОБА_2 було направлено Новому кредитору вимогу щодо надання інформації відповідно до Закону України № 1381 ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» щодо надання копії документу, яким визначено розмір плати, що сплачена за відступлення права вимоги за кредитним договором №6/4/35/2008/840-К/249 від 11 вересня 2008.

16.07.2021 року ОСОБА_2 звернулась до ТОВ «Фінансова компанія «МАНІТУ» з заявою про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором шляхом відправлення рекомендованим відправленням №246 з описом вкладення, копію аналогічної заяви Позивачем було відправлено до Національний банку України.

Згідно листа від 18.08.2021 року ТОВ «ФК «Маніту» зазначає, що 19.07.2021 року отримало заяву ОСОБА_2 від 16.07.2021 року про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором відповідно до п.7 розд. розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування».

У вказаному листі ТОВ «ФК «Маніту» просило ОСОБА_2 надати документи про доходи членів сім`ї іпотекодавця, а також розширену інформацію з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї.

На вказаний лист ОСОБА_2 надала відповідь від 31.08.2021 року, в якій зазначила, що всі запитувані документи вона надала разом з Заявою про реструктуризацію від 16.07.2021 року, та додатково надала запитувані документи.

ТОВ «ФК «Маніту» рішення за заявою ОСОБА_2 прийняте не було.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що ТОВ ФК «Маніту» безпідставно відмовила їй у прийнятті заяви про проведення реструктуризації боргу за споживчим кредитом.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції на час укладення договору про іпотечний кредит) договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Частиною сьомою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначається, що позичальник не має права відкликати згоду щодо: споживчих кредитів, забезпечених іпотекою; споживчих кредитів на придбання житла.

Закон України від 13 квітня 2021 року № 1381-1X «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» передбачає реструктуризацію кредитів, укладених в іноземній валюті, забезпечення за якими виступає житлова нерухомість.

Таким чином, Закони України «Про споживче кредитування» та «;Про захист прав споживачів» передбачають, що споживчим кредитом може бути іпотечний кредит, укладений з фізичною особою на купівлю чи під заставу житлової нерухомості.

У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 409/1398/18, провадження № 61-8551 св 21, зазначено, що договір про іпотечний кредит, який було укладено з АТ «Ощадбанк», регулюється положеннями Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування».

Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

23 квітня 2021 року набрав чинності Закон № 1381-IX і розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7.

Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно зі

статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 ЗК України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

- предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Відповідно до підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:

- у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину;

- у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі;

- у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення.

У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» законодавець встановив два варіанти строків для позичальника на звернення до кредитора із заявою про реструктуризацію зобов`язань у випадку наявності у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили:

- заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності пунктом 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.

Відповідно до частини четвертої пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» у заяві про проведення реструктуризації зазначаються:

- прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника;

- найменування кредитодавця (повне або скорочене);

- інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява;

- інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника);

- інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса);

- інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя;

- документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя)..

Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника

(особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів.

У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених в цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Частиною третьою статті 12 та частиною першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За договором купівлі-продажу прав вимоги від 12.03.2021 року №12032021, укладеним між ТОВ «Фінансова Компанія «Гефест» та ТОВ «Фінансова Компанія «Маніту», останній набув право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №6/435/2008/840-К/249 від 11.09.2008 року.

Пунктом 5.2.2 сторони погодили, що у день відчудження прав вимоги продавець передає покупцю право вимоги та документацію за актом прийму передачі права вимоги та актом прийому передачі документації.

Згідно акту прийому-передачі від 12 березня 2021 року до ТОВ «ФК «Маніту» перейшло право вимоги за кредитним договором №6/435/2008/840-К/249 від 11.09.2008 року до ОСОБА_2

ОСОБА_2 було направлено Новому кредитору вимогу щодо надання інформації відповідно до Закону України № 1381 ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» щодо надання копії документу, яким визначено розмір плати, що сплачена за відступлення права вимоги за кредитним договором №6/4/35/2008/840-К/249 від 11 вересня 2008.

16.07.2021 року ОСОБА_2 звернулась до ТОВ «Фінансова компанія «МАНІТУ» з заявою про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором шляхом відправлення рекомендованим відправленням №246 з описом вкладення, копію аналогічної заяви Позивачем було відправлено до Національний банку України.

Згідно листа від 18.08.2021 року ТОВ «ФК «Маніту» зазначає, що 19.07.2021 року отримало заяву ОСОБА_2 від 16.07.2021 року про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором відповідно до п.7 розд. розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування».

У вказаному листі ТОВ «ФК «Маніту» просило ОСОБА_2 надати документи про доходи членів сім`ї іпотекодавця, а також розширену інформацію з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї.

При цьому не заперечував, що є правонаступником кредитора за кредитним договором.

На вказаний лист ТОВ «ФК «Маніту» ОСОБА_2 надала відповідь від 31.08.2021 року, в якій зазначила, що всі запитувані документи вона надала разом з Заявою про реструктуризацію від 16.07.2021 року, та додатково надала запитувані документи.

В порушення вимог Закону України «Про споживче кредитування» Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Маніту» не розглянула заяву ОСОБА_2 та не вирішила питання щодо можливості реструктуризації боргу.

Відповідно до підпункту 12 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації.

Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу.

Отже, зобов`язання передбачені кредитним договором, які укладені 11 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ ФК «Маніту», підлягали реструктуризації, тому відповідач безпідставно не розглянув заяви позивача про проведення реструктуризації.

Крім того судова колегія зазначає, що ОСОБА_2 звернулась до ТОВ ФК «Маніту» у межах строку визначеного Законом України «Про споживче кредитування» та надала всі визначені законом документи, враховуючи і запитувані ТОВ ФК «Маніту».

На момент подачі заяви про реструктуризацію боргу рішення у справі №617/1552/15 за позовом ПАТ «Надра Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості постановлено не було. Наразі також справа не розглянута.

Так, положення підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» не обмежує права споживача на звернення до банку із заявою про проведення реструктуризацію в період перебування в провадженні суду справи за позовом банку про стягнення заборгованості із такого позичальника, а встановлює додатковий (збільшений) строк для подання відповідної заяви у такому випадку.

Позичальник за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, може подати заяву кредитору про реструктуризацію зобов`язань у випадку наявності у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя як протягом тримісячного строку з дня набрання чинності пунктом 7 Розділу IV Закону України «Про споживче кредитування», так і зі спливом цього строку, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.

З урахуванням викладеного Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду робить висновок, що належним способом захисту прав боржника, за наявності підстав та з дотриманням умов, визначених Законом № 1381-IX, є пред`явлення вимоги до кредитора провести реструктуризацію кредитної заборгованості. При цьому заявлення окремої вимоги про визнання відмови кредитора незаконною, неправомірною тощо не вимагається. Разом із цим, оскарження самої лише відмови кредитора у проведенні реструктуризації боргу без одночасного пред`явлення вимоги до суду про зобов`язання кредитора провести таку не призведе до відновлення порушеного права боржника.

Висновки суду про недоведеність правонаступництва відповідача суперечать наявним у справі доказам. Крім того сам відповідач не заперечував, що набув право вимоги за кредитним договором, тому є належним відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та наданим доказам, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка у справі звільнена від сплати судового збору як при подачі позову так і при подачі апеляційної в порядку визначеному п.7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у зв`язку з чим зазначені судові витрати повинні бути покладені на відповідача у справі пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про обґрунтованість вимоги немайнового характеру, тому з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 2270,00 грн, за подачу позову до суду першої інстанції та 3405,00 грн. за подачу апеляційної скарги, а всього 5675,00 грн.

Керуючись пунктом 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»,ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2024 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАНІТУ» провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_2 за Кредитним договором №6/4/35/2008/840-К/249 від 11.09.2008 року в порядку, встановленому пунктом 10 Розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» №1734 .

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАНІТУ» в дохід держави судовий збір в розмірі 5675,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: О.М. Курило

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 30.04.2025 року.