Справа № 441/1818/24 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І.
Провадження № 22-ц/811/3203/24 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю секретаря Підлужного В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило суд стягнути зі згаданої відповідачки на користь позивача 300 553 грн. 60 коп. заборгованості за кредитним договором № 422794-КС-002 від 22.12.2023 року (в подальшому «Кредитнимй договір»).

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 22.12.2023 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Кредитний договір в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця https://my.bizpozyka.com., що підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 422794-КС-002 від 22.12.2023 року.

Відповідно до пункту 1 Кредитного договору кредитодавець надає позивальникові кредит у розмірі 75 000, 00 грн. строком на 24 тижні до 07.06.2024 року на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,15012667 % в день. Комісія за надання кредиту 11 250, 00 грн. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором та Правилами надання споживчих кредитів. Відповідно до пункту 2 Кредитного договору протягом строку кредитування процента ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початку календарного дня, за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та повернення кредиту згідно графіку платежів.

22.12.2023 року позивач видав відповідачці кредит у розмірі 75 000, 00 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 , вказану відповідачкою в особистому кабінеті при заповненні анкетних даних, що підтверджується витягом з анкети клієнта, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі.

Відповідачка здійснила лише один платіж на суму 16 250 грн., а решту заборгованості не погасила, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість, яка станом на 22.07.2024 року складає 300 553 грн. 60 коп., з яких: 75 000, 00 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 217 614, 60 грн. сума прострочених платежів по процентах, 7 939, 00 сума прострочених платежів за комісією, у зв`язку з чим позивач і змушений звернутися з даним позовом до суду (а.с. 1-8).

Оскаржуваним рішенням вищезгаданий позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 292 614 грн. 60 коп. заборгованості за кредитним договором № 422794-КС-002 від 22.12.2023 року, а також 3 510 грн. 75 коп. сплаченого судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 74-76).

Вищезгадане рішення оскаржила відповідачка.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Кредитним договором у сумі 167 500 грн. 00 коп., з яких: 75 000 грн. тіло кредиту, а 92 500 грн. проценти за користування кредитом, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу на те, що згідно графіку платежів, який передбачено умовами Кредитного договору, у строк до 07.06.2024 року відповідачка мала сплатити позивачу відсотків на загальну суму 108 750 грн., з яких 16 250 грн. вона сплатила. Згідно умов Кредитного договору строк кредитування становить 24 тижні, тобто - до 07.06.2024 року. Відтак вважає, що з відповідачки можуть бути стягнуті лише 108 750 грн. відсотків за користування кредитом, з яких 16 250 грн. нею вже сплачено, тобто до стягнення з неї підлягає лише 92 500 грн. процентів за користування кредитом (а.с. 81-85).

В судовому засіданні 20 січня 2025 року представник апелянта дав свої пояснення на підтримання доводів апеляційної скарги (а.с. 129-130).

27.02.2025 року апелянт подала до суду Заяву про розстрочення виконання рішення суду, у якій просить розстрочити виконання оскаржуваного нею рішення суду першої інстанції на 3 (три) роки до березня 2028 року (а.с. 138-139).

В наступне судове засідання, а саме 05.05.2025 року, відповідачка/апелянт та її представник, будучи своєчасно (12.03.2025 року) належним чином повідомленими (а.с. 147-151), не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, що ( у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77).

Як вбачається з оскаржуваного рішення, судом відмовлено у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачки 7 939 грн. 00 коп. прострочених платежів за комісією: ця відмова позивачем не оскаржується, а тому в цій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Як також вбачається з оскаржуваного рішення, судом задоволено позовну вимогу про стягнення з відповідачки 75 000 грн. 00 коп. прострочених платежів по тілу кредиту і рішення суду першої інстанції в цій частині відповідачкою не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції і не переглядається.

Судом першої інстанції задоволено позовну вимогу про стягнення з відповідачки 217 614 грн. 60 коп. прострочених платежів по процентах, однак в цій частині позовні вимоги відповідачкою визнаються лише частково, а саме в сумі 92 500 грн.

Пунктом3.2.2 укладеного між сторонами Кредитного договору передбачено, що у разі, якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в пункті 3.2.3 та Додатку №1 до Кредитного договору, у наслідок чого виникає прострочка по кредиту і строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою (тобто - 2.0 %), що вказана у пункті 2.4 Кредитного договору.

При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в пункті 3.2.3. та Додатку №1 до Кредитного договору, та до закінчення строку дії Кредитного договору.

Відповідачкою графік погашення кредиту недотримувався: ця обставина відповідачкою/апелянтом не заперечується.

Таким чином, у зв`язку з недотриманням відповідачкою графіку погашення кредиту кредитодавцем (позивачем) було застосовано стандартну, а не знижену процентну ставку, з розміром якої та порядком застосування якої ОСОБА_1 була ознайомленою під час укладення нею Кредитного договору.

Відтак, доводи апеляційної скарги стосовно того, що згідно графіку платежів, який передбачено умовами Кредитного договору, у строк до 07.06.2024 року відповідачка мала сплатити позивачу відсотків на загальну суму 108 750 грн., а тому з урахуванням сплачених нею 16 250 грн. невідшкодованими залишаються відсотки в розмірі лише 92 500 грн., до уваги прийматися не можуть.

Матеріали справи не містять жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості долучених до матеріалів справи позивачем, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі № 753/7883/15 (рішення у ЄДРСР № 75498350), доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

За змістом частини 1 статті 435 ЦПК України, за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання рішення суду може суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, тобто (у нашому випадку) - Городоцький районний суд Львівської області, куди відповідачка і вправі звернутися з такою заявою після завершення апеляційного розгляду справи, а тому така заява, подана до суду апеляційної інстанції (а.с. 138-139), підлягає залишенню без розгляду.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційному оскарженню не підлягають.

Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2025 року 3 028 грн. 00 коп.

Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідачки 300 553 грн. 60 коп. заборгованості за Кредитним договором.

Відтак, ціна позову у цій справі складає 300 553 грн. 60 коп., що станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн. 00 коп. х 250 = 757 000, 00 грн).

Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 300 553 грн. 60 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Городоцького районного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 05 травня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.