Справа № 357/2588/25
Провадження № 2-др/357/46/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала вказана цивільна справа.
З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» у позові по даній справі заявлено вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн, з приводу якої не ухвалено рішення.
Крім того, 21.04.2025 представник відповідача - адвокат Друзь В.В., через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 333,20 грн.
Заява обґрунтована тим, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 357/2588/25 про відшкодування шкоди, в межах розгляду якої відповідач понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. Зважаючи на часткове задоволення позову, вказані витрати підлягають стягненню на користь відповідача пропорційно розміру відмовлених позовних вимог.
23.04.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача Гедзь О.В., надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому висловлено прохання відмовити відповідачу у компенсації витрат на правову допомогу та розглянути заяву та ухвалити рішення у відсутність представника позивача.
Заперечення обґрунтовані тим, що понесені відповідачем витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн по даній справі є значно завищеними.
В судове засідання сторони не з`явились, в заявах висловлені прохання про розгляд без їхньої участі.
В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.04.2025 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики № 75225498 від 17.06.2021 в розмірі 10 847,80 грн та судовий збір в розмірі 1 009,41 грн, в іншій частині заяви відмовлено.

Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось.

Згідно із пп. 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати або, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що у позові за вх. № 10643, позивачем заявлено про понесені стороною позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн та в прохальній частині позову заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача цих витрат, а також в заяві на адресу суду від 22.04.2025.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду копії документів: договір про надання правової допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, укладений між клієнтом ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною; додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 - акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 03.12.2024; додаток № 2 до договору про надання правової допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 - акт приймання-передачі наданої првничої допомоги від 18.01.2025; платіжна інструкція від 18.01.2025 на суму 210 000 грн.

В матеріалах справи також міститься ордер серії АХ № 1149961 від 01.11.2024 про надання адвокатом Ткаченко Ю.О. правової допомоги ТОВ «Фінпром Маркет» за договором № 01-11/24 від 01.11.2024.

З наданих документів вбачається, що позивачем в межах розгляду цивільної справи № 357/2588/24 понесено витрати на послуги правничої допомоги адвоката Ткаченко Ю.О. в розмірі 3 500 грн, в тому числі за вивчення документів клієнта та складення позовної заяви.

З матеріалів справи також вбачається, що у відзиві за вх. № 13498, представником відповідача заявлено про орієнтовний розмір витрат сторони на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн, докази на понесення яких будуть надані суду в порядку, встановленому ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Заява про ухвалення додаткового рішення подана представником відповідача 21.04.2025 через систему «Електронний суд», тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 17.04.2025.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником відповідача надано суду копії документів: договір про надання правової допомоги від 13.03.2025, укладений між клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Друзь В.В.; додаток № 1 від 13.03.2025 до договір про надання правової допомоги; акт від 21.04.2025 про надання правничої допомоги по договору про надання професійної правової допомоги від 13.03.2025; розрахунок витрат на правничу допомогу на підставі договору від 13.03.2025.

В матеріалах справи також міститься ордер серії АІ № 1846829 від 13.03.2025 про надання адвокатом Друзь В.В. правової допомоги ОСОБА_1 за договором від 13.03.2025.

З наданих документів вбачається, що відповідачем в межах розгляду цивільної справи № 357/2588/24 понесено витрати на послуги правничої допомоги адвоката Друзь В.В. в розмірі 4 000 грн, в тому числі за вивчення позовної заяви та додатків, складення відзиву та заперечення на відповідь на відзив (4 год.).

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно із положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати.

В силу вимог ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18.

Отже, розподіляючи витрати, які понесені сторонами на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази є підставою для їх відшкодування, адже їх розмір доведений документально, обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Підстав для зменшення цих витрат судом не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на часткове задоволення позову по даній справі (41,67% задоволено та 58,33% відмовлено), суд дійшов висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в розмірі 1 458,45 грн (3 500 х 41,67%), з позивача на користь відповідача пропорційно розміру відмовлених позовних вимог, тобто в розмірі 2 333,20 грн (4 000 х 58,33%).

В межах цієї справи, суд вважає за необхідне застосувати правило ч. 10 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якого, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 різницю між стягнутими частими судових витрат на правничу допомогу в розмірі 874,75 грн (2 333,20 - 1 458,45) та звільнити сторону відповідача від частини такої сплати.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 264, 265, 270, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 різницю між стягнутими частинами судових витрат на правничу допомогу в розмірі 874,75 грн.

Стягувач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», адреса: вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, м. Ірпінь, Київська область, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. Ю. Цуранов