Дата документу 29.04.2025
Провадження № 2-о/334/37/25
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

29 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., при секретарі Міщенко А.О., розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, про встановлення факту проживання з спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2024 року до суду через систему «Електронний суд» звернулася представник: адвокат Козиряцька І.М. в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, з заявою про встановлення факту проживання з спадкодавцем, в якій прохали встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

18.12.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку окремого провадження у судове засідання на 27.01.2025 року.

27.01.2025 року розгляд справи відкладено на 17.02.2025 року у зв`язку з неявкою заявника та її представника.

17.02.2025 року розгляд справи відкладено на 05.03.2025 року у зв`язку з неявкою заявника та її представника.

05.03.2025 року розгляд справи відкладено на 31.03.2025 року за клопотанням представника заявника у зв`язку з її хворобою.

31.03.2025 року розгляд справи відкладено на 29.04.2025 року за клопотанням представника заявника у зв`язку з хворобою заявника.

29.04.2025 року заявник та її представник в судове засідання не з`явилися повторно, про час і місце його проведення повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність не надали, доказів поважності причин неявки в попередні судові засідання не надали.

29.04.2025 року представник заінтересованої особи: Територіальна громада в особі Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з`явився.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає, що заява підлягає залишенню без розгляду за таких підстав.

Згідно ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.3,4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст.55 Конституції України.

Пленумом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ була винесена Постанова №11 від 17.10.2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», згідно якої при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку; строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника. Оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід взяти до уваги факти невиконання ними процесуальних обов`язків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК, доказів у справі; неодноразові неявки у судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

При цьому, суд також зазначає, що ЄСПЛ у своїй практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків, проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, тому ЄСПЛ дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини у Рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Тобто, обов`язок щодо вжиття заходів для прискорення розгляду справи покладено на позивача як ініціатора спору.

Отже, заявник, будучи ініціатором судового розгляду справи, у першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників процесу, заборона зловживати наданими правами.

Суд враховує те, що неодноразові неприбуття у судові засідання заявника та її представника, вказує на зловживання процесуальними правами та невиправдане затягування розгляду справи, при цьому визначальними процесуальними обов`язками заявника є виконання процесуальних дій у встановлені законом або судом строки, тому суд вважає неможливим слухання справи за відсутності заявника та її представника, які ухиляються від участі у розгляді справи, не з`являються у судові засідання без надання доказів про поважність причин неявки та неподання заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Цивільне судочинство згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст.ст. 43, 49 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (ч.1 ст.44 ЦПК України).

Відповідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися у судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 ст.223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Так як заявник ОСОБА_1 та її представник: адвокат Козиряцька І.М. належним чином повідомлені не з`являлися в судові засідання 27.01.2024 року, 17.02.2025 року, 05.03.2025 року, 31.03.2025 року, 29.04.2025 року, доказів поважності причин неявки в судові засідання не надали, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали, і їх нез`явлення перешкоджає розгляду справи, то суд на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду.

Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, у Постановах Верховного Суду від 21.10.2019 року у справі № 756/15271/17, від 11.03.2020 року у справі № 761/8849/19.

Керуючись п.3 ч.1 ст.257, ст.ст. 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, про встановлення факту проживання з спадкодавцем - залишити без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, так як належним чином повідомлений заявник повторно не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки, від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності і її нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Особа, заява якої залишена без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: С.М.Телегуз