Єдиний унікальний номер: 448/747/24
Провадження № 2/448/47/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25.04.2025 м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гіряк С.І.,

за участі секретарів судового засідання Семен І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу

за позовом позивача 1 ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ,

позивача 2 ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

до

відповідача 1: ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 )

відповідача 2: Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області як органу реєстрації (місцезнаходження: пл. І.Франка, 14, м. Судова Вишня,Яворівського району, Львівської області, 81340)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: виконавчий комітет Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області як орган опіки і піклування (місцезнаходження: пл. І.Франка, 14, м. Судова Вишня,Яворівського району, Львівської області, 81340)

вимоги позивачів: про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення та скасування рішення про зняття з реєстрації місця проживання,

учасники справи:

представника позивачів адвокат Таратула Р.С. (в режимі відеоконференцзв`язку),

негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача

1. Представник позивачів адвокат Таратула Р.С. звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_4 , Судововишнянської міської ради як органу реєстрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача- виконавчий комітет Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області як орган опіки і піклування, в якій просив:

1.1. усунути перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом вселення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , який належить на праві власності ОСОБА_4 ;

1.2. скасувати рішення Судововишнянської міської ради як органу реєстрації від 07.11.2023 року про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 ;

1.3. стягнути на користь позивачів судові витрати.

2. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , 1980 року народження, разом з своїми дітьми ОСОБА_3 , 2001 року народження, ОСОБА_2 , 2006 року народження, з 2000 року проживає у будинку АДРЕСА_3 . Дозвіл на вселення і проживання членам сім`ї ОСОБА_5 надала власниця будинку ОСОБА_6 1936 р.н. З цього часу позивачі проживали разом з власницею, піклувалися про неї і вели спільне господарство. ОСОБА_1 27 листопада 2000 зареєструвала своє місце проживання за адресою АДРЕСА_3 . 15 липня 2004 ОСОБА_6 складала заповіт на яким заповіла все майно ОСОБА_1 . Померла ОСОБА_6 25 лютого 2011 року. ОСОБА_1 23.05.2011 подала заяву у Мостиську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини, проте виявилося, що 25 січня 2011 був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_6 підписаний іншою особою, яким все своє майно вона заповіла ОСОБА_4 , 1971 р.н. ОСОБА_4 зареєстрував право власності на будинок АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину 07.09.2011.

3. Вказує, що відповідач 1 - ОСОБА_4 у 2011 році вже робив спробу виселити сім`ю ОСОБА_5 з будинку АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 зверталася за захистом до органу опіки і піклування Мостиської районної державної адміністрації, який став на захист житлових прав дітей сім`ї ОСОБА_5 , також вона зверталася до місцевих органів влади у питанні надання житла її сім`ї.

4. Зазначає, що на даний час позивачі тимчасово проживають у Польщі. Виїзд за кордон на постійне проживання позивачі не оформляли. Позивачі не мають на праві власності жодного нерухомого майна. ОСОБА_1 , регулярно оплачує рахунки за користування комунальними послугами у будинку АДРЕСА_4 , і відповідач у справі - ОСОБА_4 забезпечений житлом і проживає у будинку

АДРЕСА_5 . У січні 2024 року ОСОБА_3 виявила, що у будинку змінені замки, двері замкнені і вона не має доступу до житлового будинку і не може користуватися своїми особистими речами, речами домашнього вжитку та електричними приладами, які були придбані за їхні кошти. Перешкоди чинить власник будинку- відповідач 1 у справі - ОСОБА_4 . Також вона дізналася, що 07 листопада 2023 року прийнято рішення про зняття її та її брата ОСОБА_7 із зареєстрованого місця проживання. З цього приводу ОСОБА_3 подала 22.01.2024 року заяву про правопорушення до начальника ВП № 1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області.

6. Доповнює, що на запит адвоката до Судововишнянської міської ради було надано відповідь № 389/03-15 від 12.03.2024 про те, що позивач ОСОБА_1 теж знята із зареєстрованого місця проживання 17 листопада 2023 року за заявою власника житла ОСОБА_4 , також надана засвідчена копія заяви власника житла. У копії заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання ОСОБА_4 від 7.11.2023 вказано, що зареєстроване місце проживання знято 07.11.2023.

7. Стверджує, що позивачі були членами сім`ї власниці житлового будинку ОСОБА_6 , тривалий час проживали в ньому та були зареєстровані у ньому, іншого житла не мають. Відповідач ОСОБА_4 перешкоджає вселенню позивачів, які не можуть самостійно (в позасудовому порядку) вселитися та проживати у житловому будинку, який вважають своїм житлом.

8. Наголошує, що позивачі не мають іншого зареєстрованого місця проживання в Україні, а також можливості зареєструвати інше місце проживання і Україні, у зв`язку з чим, стверджує, що зняття з реєстрації місця проживання позивачів унеможливить реалізацію ними своїх виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, прав на отримання соціальних, публічних послуг як громадян України, тобто прав гарантованих статтею 38 Конституції України та прав наданих законодавством України про соціальні послуги. Таким чином, вважає, що реєстраційні дії Судововишнянської міської ради як органу реєстрації, якими позивачі 07.11.2023 року були зняті з реєстрації місця проживання, суперечать принципу верховенства права і порушують гарантовані чинним законодавством права позивачів.

9. Відповідачі відзивів на позов не надали.

ІІ. Позиція учасників справи

10. В судове засідання позивачі не з`явилися, в матеріалах справи наявні повноваження представника, згідно яких їхні інтереси представляє адвокат Таратула Р.С.

В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Таратула Р.С. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити повністю. Надав аналогічні пояснення тим, які викладені у позовній заяві.

11. В судове засідання відповідач 1 ОСОБА_4 не з`явився, в матеріалах справи наявні повноваження представника, згідно яких його інтереси представляє адвокат Струс Н.Я. Представник відповідача 1 ОСОБА_4 адвокат Струс Н.Я. у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності сторони відповідача 1. Просила відмовити у задоволенні позову повністю.

12. Представник відповідача 2 - Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області як органу реєстрації у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області як органу реєстрації, вказавши, що вирішення спору покладають на розсуд суду.

13. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача виконавчого комітету Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області як органу опіки і піклування у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника органу опіки і піклування в особі виконавчого комітету Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, вказавши, що вирішення спору покладають на розсуд суду.

14. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка учасників спору не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

15. Ухвалою суду від 29.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

16. Ухвалою суду від 18.09.2024 виключено з числа третіх осіб виконавчий комітет Яворівської міської ради як орган опіки і піклування, залучено виконавчий комітет Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області як орган опіки та піклування в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору до участі в справі та зобов`язано надати висновок щодо доцільності (недоцільності) зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , відкладено підготовче судове засідання.

17. Ухвалою суду від 17.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

ІV. Обставини справи, встановлені Судом

18. Встановлено, що відповідач 1 - ОСОБА_4 є власником в цілому житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 з 23.09.2011, що підтверджується копією Витягу про державну реєстрацію прав з Державного реєстру прав №31418244 від 23.09.2011, виданий реєстратором Петрович Н.М. комунальним підприємством Мостиське районне бюро технічної інвентаризації (а.с.23).

19. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому будинку по АДРЕСА_3 була зареєстрована з 27.11.2000 року відповідно до відомостей (запису) в копії паспорті громадянина України (сторінка 12) (а.с.11). На вказаній сторінці з копії паспорта також вбачається, що попереднім записом 27.11.2000 ОСОБА_1 була виписана, однак відомостей про те, де саме була зареєстрована ОСОБА_1 позивачкою не було надано.

З відповіді виконавчого комітету Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області №289/03-15 від 12.03.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , знята із задекларованого/зареєстрованого місця проживання за заявою власника житла, ОСОБА_4 17.11.2023. Вчинення реєстраційної дії проведено відповідно до вимог п.1(2) ст.18 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» від 07.02.2022 №265 (а.с.21).

20. З копій витягів №2024/000670135 (а.с.19), №2024/001668898 (а.с.20) з реєстру Судововишнянської територіальної громади вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які з 27.12.2001 та 12.12.2006 були зареєстровані за місцем проживання: АДРЕСА_3 , зняті з реєстрації за вказаною адресою 07.11.2023.

21. Зняття неповнолітнього ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 та їхньої матері ОСОБА_1 із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснено на підставі заяв власника житла, тобто відповідача ОСОБА_4 від 07.11.2023, державним реєстратором О.П. Котиляк (а.с.22).

22. 25.02.2011 ОСОБА_1 звернулась в Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 (а.с.16).

23. Служба у справах дітей Судововишнянської міської ради Львівської області надала, затверджений рішенням виконавчого комітету Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області 22.11.2024 №320 Висновок щодо доцільності (недоцільності) зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 . З вказаного Висновку вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_3 належить ОСОБА_4 на підставі Витягу про державну реєстрацію прав номер витягу: 31418244 від 23.09.2011, реєстраційний номер 4259419, виданий реєстратором Петрович Н.М. комунальним підприємством Мостиське районне бюро технічної інвентаризації. У житловому будинку по АДРЕСА_3 неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований з 12.12.2006 року разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому будинку по АДРЕСА_3 була зареєстрована з 27.11.2000 року. Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади, сформованого 16.02.2024 року Державним підприємством «Дія», на підставі заяви особи ОСОБА_2 був знятий із задекларованого/зареєстрованого місця проживання 07.11.2023 року.

Згідно акта обстеження умов проживання №78 від 24.10.2024 року, який проводили працівники служби у справах дітей за адресою: АДРЕСА_3 у присутності ОСОБА_4 (власника житлового будинку) станом на 24.10.2024 року у житловому будинку ніхто не проживає, наявний чоловічий та жіночий одяг та взуття, в кімнатах безлад. Зі слів ОСОБА_4 , у житловому будинку зареєстрований його син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також ОСОБА_4 , повідомив, що не виселяв ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , а також його сестру ОСОБА_3 , оскільки вони у будинку не проживали. Він попередив ОСОБА_1 (повідомленням по телефону) про те, щоб вона у місячний термін забрала речі із будинку та звернувся (як власник житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 ) у відділ «Центр надання адміністративних послуг» Судововишнянської міської ради із заявами для зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання осіб, які були зареєстровані у вищезазначеному житловому будинку.

ОСОБА_1 (довідка розмови від 24.10.2024 року) повідомила, що вона із дітьми проживала у будинку по АДРЕСА_3 з 1998 року, іншого житла вона не має, на даний час перебуває у Республіці Польща.

Також зазначили, що неповнолітній ОСОБА_2 у 2023 році закінчив Державний професійний (професійно-технічний) заклад освіти «Самбірський професійний ліцей» (свідоцтво НОМЕР_1 » видане 31.10.2023 року). Під час навчання проживав у м. Самбір (винаймали житло), на вихідні, святкові та канікули проживав за місцем реєстрації. 08.10.2023 року неповнолітній ОСОБА_2 поїхав до Республіки Польща до матері, під час його перебування у матері ОСОБА_4 змінив замки в будинку та звернувся до органу реєстрації про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 (зі слів матері). ОСОБА_4 через відділ «Центр надання адміністративних послуг» 07.11.2023 року звернувся до органу реєстрації Судововишнянської міської ради із заявою власника житла про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) осіб та органом реєстрації Судововишнянською міською радою 07.11.2023 року ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 було знято із реєстрації задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).

Зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було здійснено 07.11.2023 разом із його матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та здійснювалось згідно з підпунктом 2 пункту 1 статті 18 ЗУ "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", а також Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265.

З огляду на наведене, орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області вважає за доцільне вирішення даного питання покласти на розсуд суду та просить суд прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.105-107).

24. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №377657375 від 07.05.2024 ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1 га у с. Гостинцеве, Мостиського (Яворівського) району, Львівської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Іншого нерухомого майна у ОСОБА_1 немає (а.с.44).

25. Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №377701141 від 08.05.2024(а.с.45), №380546133 від 28.05.2024 (а.с. 46) у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 немає нерухомого майна.

26. ОСОБА_3 зверталась 12.01.2024 з заявами на ОСОБА_4 до ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, що підтверджується відповідями начальника ВП № 1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області В.Заболітного на звернення №229/65/03-24 від 19.01.2024, №398/65/03-24 від 02.02.2024 (а.с. 41-43). З вказаних відповідей вбачається, що місцем проживання ОСОБА_3 є АДРЕСА_6 .

27. Також вбачається, що ОСОБА_1 01.11.2011 зверталась до Мостиської районної державної адміністрації Львівської області та до Мостиської міської ради Львівської області (а.с. 17,18).

28. З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: батько - ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_1 (а.с.14).

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

V. Застосоване Судом законодавство та висновки суду

А. Загальні засади судочинства

29. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

30. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

31. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

32. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

33. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

34. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

35. Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

36. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

37. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

38. Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

39. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

40. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

41. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Б. Щодо вимоги скасування рішення про зняття з реєстрації місця проживання

42. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

43. Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

44. Згідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

45. Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

46. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

47. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

48. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

49. Відповідно ч.ч.1,2 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

50. З 01 грудня 2021 року набув чинності Закон України № 1871-IX «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», який регулює відносини у сфері надання публічних послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання.

51. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них.

52. Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265.

53. Відповідно до п. 3 цього Порядку, декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

54. Відповідно до підпункту 5 пункту 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком № 6.

55. Пунктом 61 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, передбачено, що у разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою власника житла про зняття особи (осіб) із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) власник житла подає:

1)документ, що посвідчує особу (у разі особистого звернення);

2)документ, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб), що знімається.

56. У разі зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за заявою власника житла більше однієї особи до органу реєстрації подаються заява та документ або відомості, що підтверджують сплату адміністративного збору, окремо щодо кожної особи. Така заява може бути подана лише повнолітньою особою або законним представником малолітньої дитини.

57. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла без згоди на те зареєстрованої особи.

58. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 26 січня 2024 року у справі № 161/5576/23 та від 08 травня 2024 року у справі № 127/21333/22.

59. Звертаючись до суду, позивачі пред`явили позовні вимоги про скасування рішення Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області як органу реєстрації про зняття з реєстрації місця їх проживання за адресою: АДРЕСА_3 , з огляду на те, що такі дії Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області суперечать принципу верховенства права і порушують гарантовані чинним законодавством їхні права.

60. Судом було встановлено, що відповідач 1 - ОСОБА_4 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 з 23.09.2011, що підтверджується копією Витягу про державну реєстрацію прав з Державного реєстру прав №31418244 від 23.09.2011, виданого реєстратором Петрович Н.М. комунальним підприємством Мостиське районне бюро технічної інвентаризації (а.с.23).

61. З огляду на викладене, відповідач 1 ОСОБА_4 , користуючись своїм конституційним правом власника будинку, керуючись, зокрема п.2 ч. 1 ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», п.п.5 п.50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, 24.10.2023 звернувся в центр реєстрації Судововишнянську міську раду Яворівського району Львівської області із заявою про зняття позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 за формою згідно з додатком 6, та з наданням відповідних документів передбачених Порядком декларування та реєстрації місця проживання, державним реєстратором Котиляк О.П. було перевірено подані документи, вчинено реєстраційні дії в порядку передбаченому законом, щодо зняття з реєстрації місця проживання позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та неповнолітного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

62. Отже, позивачів було знято з реєстрації місця проживання за волевиявленням власника будинку ОСОБА_4 , на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації проживання в Україні» та Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування).

63. З огляду на викладене позов в частині вимоги про скасування рішення Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області як органу реєстрації про зняття з реєстрації місця проживання позивачів, не підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення

64. Звертаючись до суду, позивачі також пред`явили позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вселення.

65. Визначальним для захисту права на підставі норми ст. 391 ЦК України права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція Верховного Суду України, висловлена у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16).

66. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що оскільки відповідач 1 - ОСОБА_4 є єдиним власником житлового будинку, а тому він на законних підставах здійснив виселення позивачів із будинку.

67. Суд, не бере до уваги, пояснення сторони позивачів, що позивач 1 - ОСОБА_1 оплачує рахунки за користування комунальними послугами у будинку АДРЕСА_3 , а також те, що остання придбала у вказаний будинок речі домашнього вжитку, електричні прилади, та те, що у позивачів немає іншого житла, з огляду на що вони мають бути вселені у будинок належний відповідачу 1 ОСОБА_4 , оскільки вказані підстави не знайшли свого підтвердженні під час судового розгляду та не надають їм права проживати там. Їхнє проживання буде порушувати права ОСОБА_4 , як власника будинку.

68. Окрім цього, вбачаються розбіжності в твердженнях позивачів щодо відсутності у них іншого житла, оскільки з копії паспорта ОСОБА_1 вбачається, що попереднім записом 27.11.2000 ОСОБА_1 була виписана, однак відомостей про те, де саме була зареєстрована ОСОБА_1 та кому належало дане житло позивачкою 1 не було надано. Також з відповідей ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області вбачається, що місцем проживання ОСОБА_3 вказано: АДРЕСА_6 . Окрім цього, з висновку органу опіки та піклування вбачається, що під час навчання неповнолітній ОСОБА_2 проживав у м. Самбір (винаймав житло), на вихідні, святкові та канікули проживав за місцем реєстрації. Окрім цього самі позивачі в позові вказують, що тимчасово проживають у Республіці Польща.

69. Звернення позивачки 1 до ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області свідчить про виникнення конфліктних ситуацій між сторонами, проте не долучені звернення до поліції з приводу вчинення відповідачем перешкод у користуванні житловим будинком. Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували той факт, що відповідач ОСОБА_4 чинить перешкоди позивачам у користуванні будинком за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого він є.

70. Крім того, згідно п.35 Порядку декларування та реєстрації місця проживання(перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року №265, для реєстрації місця проживання (перебування) особа або її законний представник (представник), уповноважена особа житла або уповноважена особа спеціалізованої соціальної установи,закладу для бездомних осіб, іншого надавача соціальних послуг з проживанням подає, в тому числі документи, що підтверджують: право на проживання (перебування) в житлі, зокрема свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього,права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, наймача та членів його сім`ї, уповноваженої особи житла. Вимог про визнання права користування житлом позивачі у цій справі не заявляли, тоді як саме цей спосіб захисту в даному випадку є ефективним, оскільки наслідком задоволення таких вимог є поновлення їх реєстрації у спірному будинку.

71. Отже, доводи позивачів про те, що вони постійно проживають за адресою: АДРЕСА_3 не спростовують встановлених в судовому засіданні обставин правомірності зняття їх з реєстрації місця проживання.

72. Відомостей про те, що позивачі є добросовісними набувачами майна, судом не встановлено. Жодних взаємовідносин (сімейних, договірних тощо) позивачі із ОСОБА_4 не мають.

73. З огляду на встановлені у вказаній справі обставини, права та законні інтереси ОСОБА_4 , як власника житлового будинку на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном переважають інтереси позивачів. Вселення фактично сторонніх для ОСОБА_4 осіб у його житловий будинок суперечить передбаченому статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, праву кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном.

74. З огляду на викладене позов в частині вимог про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення у житловий будинок: АДРЕСА_3 не підлягає до задоволення.

75. Таким чином, при розгляді даної справи, судом не встановлено порушення чинного законодавства при знятті з реєстрації місця проживання, а також у чиненні позивачам перешкод у користуванні житловим будинком. Доводи сторони позивачів не підтверджені об`єктивними доказами, зводяться до власного суб`єктивного тлумачення вимог чинного законодавства.

76. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити, у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог.

VI. Висновок Суду

77. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

78. Встановлено, що позивачами не долучені докази, які б дали право визнати доведеними позовні вимоги, відсутня ступінь достовірності наданих стороною позивача доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину доведеною.

79. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про недоведеність позовних вимог в заявлених межах та про відсутність існування правових підстав для їх задоволення.

80. Суд наголошує, що дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства, де позивач звернувся за захистом своїх прав, керуючись нормами матеріального права та ЦПК України. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду даних справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи, Суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

81. Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх задоволення, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

VІІ. Розподіл судових витрат

82. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

83. Враховуючи вимоги ЦПК України і те, що у задоволенні позову позивачам було відмовлено у повному обсязі, понесені стороною судові витрати слід залишити за ними.

З наведених підстав та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263- 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до відповідачів ОСОБА_4 , Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області як органу реєстрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення та скасування рішення про зняття з реєстрації місця проживання відмовити повністю.

2. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

3. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач 1: ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Позивач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач 1: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач 2: Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області як орган реєстрації, місцезнаходження: пл. І.Франка, 14, м. Судова Вишня,Яворівського району, Львівської області, 81340, .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: виконавчий комітет Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області як орган опіки і піклування, місцезнаходження: пл. І.Франка, 14, м. Судова Вишня,Яворівського району, Львівської області, 81340, .

Повний текст судового рішення складений 05.05.2025.

Суддя Світлана ГІРЯК