Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" травня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Даруда І.А.,

при секретарі Сатін Н.М.,

за участі:

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «СК «Країна», в інтересах якого діє представник Хаєцька Олена Сергіївна звернулося до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок ДТП, свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що між ОСОБА_1 та АТ «СК Країна», було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-страхової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО0612698, забезпечений транспортний засіб «Skoda» НОМЕР_1 .

18.04.2020 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda» НОМЕР_1 , під керуванням Відповідача, який в стані наркотичного сп`яніння допустив виїзд вказаного транспортного засобу на ліве узбіччя, де на відстані 29,5 м. від будівлі ТОВ Готельно-ресторанний комплекс «Тиса», що в селі Сільце, вулиця Центральна, №б/н, Іршавського району, відбулось зіткнення передньою частиною автомобіля з деревом «Тополя», після чого автомобіль відкинуло в кювет. Внаслідок чого, пасажир транспортного засобу «Skoda» НОМЕР_1 , від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Відповідно до Вироку Іршавського районного суду Закарпатської області від 01.06.2022, по справі №301/1229/20, Відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК.

Ухвалою Львівського апеляційного суду України від 27.10.2022 року по справі . 301/1229/20 Вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 01.06.2022 року у справі № 301/1229/20 залишено без змін.

Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.04.2023 року по справі № 301/1229/20 Ухвалу Львівського апеляційного суду від 27.10.2022 року по справі 301/1229/20 залишено без змін.

До AT «СК «Країна» з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, звернулась потерпіла особа та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти.

На підставі вище зазначених страхових актів AT «СК «Країна» здійснила виплати страхового відшкодування у розмірі 113 352,00 грн.

Посилаючись на п.п. «а», п. 38.1.1. абз. 38.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач вважає своїм правом подати регресний позов до страхувальника і пов`язує своє звернення з таким тим, що відповідач ОСОБА_3 відповідно до постанови Суду, керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, тому на думку позивача, сума яка підлягає стягненню з відповідача становить 113 352, 00 грн.. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської областівід 09.01.2025 р. у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

28.01.2025 року представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , було подано відзив на позовну заяву. В даному відзиві, представник відповідача проти вимог, що викладені в прохальній частині позовної заяви заперечила та просила відмовити в задоволенні таких.

Також, зазначила, що позивач помилково вважає, що має право регресу (зворотної вимоги) до відповідача, адже відповідно до ст. 38.1.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ні Вироком суду першої інстанції, ні ухвалою суду апеляційної інстанції, ні постановою касаційного суду не встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані будь-якого сп`яніння.

В зв`язку з тим, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що він має право регресу (зворотного позову) до відповідача сторона відповідача вважає, що позов є безпідставним, надуманим, та поданим лише з метою незаконного збагачення.

Представник позивача Хаєцька О.С., до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, що стверджується довідками про доставку електронного документу від 24.03.2025 року (а.с. 92, 93) в прохальній частині позовної заяви, просила розгляд справи проводити без участі представника «Страхової компанії «Країна», зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні, проти позову заперечили та просили відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Суд заслухавши учасників справи та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, заслухавши пояснення позивача та його представника, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 04.06.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «СК Країна», було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-страхової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО0612698, забезпечений транспортний засіб «Skoda» НОМЕР_1 .(а.с.5)

Відповідно до умов вказаного полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання сплатити у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу страхове відшкодування за шкоду, завдану третім особам та здійснив виплати страхового відшкодування у розмірі 113 352,00 грн.

Вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 01.06.2022, по справі №301/1229/20, відповідача ОСОБА_1 , було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК. (а.с.6-10)

Ухвалою Львівського апеляційного суду України від 27.10.2022 року по справі . 301/1229/20 Вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 01.06.2022 року у справі № 301/1229/20 залишено без змін.(а.с.61-63)

Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.04.2023 року по справі № 301/1229/20 Ухвалу Львівського апеляційного суду від 27.10.2022 року по справі 301/1229/20 залишено без змін. (а.с.64-67)

Вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 01.06.2022 року, який не було змінено чи скасовано судами апеляційної та касаційної інстанцій та який набрав законної сили 06.04.2023 року, критично оцінено Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №62/21 від 18.04.2020 року.

Також, згідно вищевказаного Вироку, судово-токсикологічної експертизи для встановлення наявності/відсутності стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 по кримінальному провадженню не призначалося та відповідна експертиза не проводилася.

Інших доказів перебування обвинуваченого під час вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, стороною обвинувачення суду не надано.

Оскільки усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд який ухвалював вищевказаний Вирок, прийшов до висновку, що суду не надано доказів, отриманих в порядку встановленому КПК України, які підтверджують перебування обвинуваченого ОСОБА_1 під час вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Враховуючи наведене, суд при ухваленні Вироку від 01.06.2022 пришов до висновку, що обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 , по справі не встановлено.

Згідно, п.п. «а», п. 38.1.1. абз. 38.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, ні Вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 01.06.2022, по справі №301/1229/20, яким відповідача ОСОБА_1 , було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК. (а.с.6-10), ні Ухвалою Львівського апеляційного суду України від 27.10.2022 року по справі, 301/1229/20 (а.с.61-63), ні Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.04.2023 року по справі № 301/1229/20 на Ухвалу Львівського апеляційного суду від 27.10.2022 року не було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на момент настання ДТП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана однієї особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

За приписами ст. 6 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну.

Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З наведеного вбачається, що обов`язок сплатити потерпілому страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика (за вирахуванням франшизи) покладається на АТ «СК «Країна», що і було зроблено позивачем в даному випадку.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність відмовити АТ «СК «Країна» у задоволенні його позову.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 979-983, 988, 989 Цивільного кодексу України, ст. ст. 6, 12, 22, 33, 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.А. Даруда