головуючий у суді І інстанції Панченко О.М.
провадження № 22-ц/824/8177/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
УХВАЛА

24 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Пучка Володимира Дмитровича на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року задоволено позов ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 25 вересня 2013 року у розмірі 307 800 грн, а також судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 3 078 грн.

11 грудня 2024 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Пучка В.Д. про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Пучка В.Д. про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року у справі № 754/14519/16-ц залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Пучко В.Д., посилаючись на те, що строк на апеляційне оскарження заочного рішення не пропущено, оскільки ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року отримана 29 січня 2025 року, 15 лютого 2025 року подав апеляційну скаргу,у якій просить скасувати заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пучка В.Д. залишено без руху, оскільки апеляційну скаргу подано з порушення строку на апеляційне оскарження, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не було заявлено та надано строк для усунення недоліків, а саме: уточнення вимог апеляційної скарги; для заявлення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, разом із зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року, що унеможливили звернення до суду з апеляційною скаргою, за період з 07 лютого 2025 року по 14 лютого 2025 року та докази про це.

На адресу Київського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Пучка В.Д. про усунення недоліків, до якої долучено уточнену апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження указаного судового рішення.

Відповідно до вимог уточненої апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 - адвокат Пучко В.Д. просить апеляційний суд скасувати заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до статті 13 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення) особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 292 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час звернення апелянта до суду з апеляційною скаргою), сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно частини 4 статті 231 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час звернення апелянта до суду з апеляційною скаргою), у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Аналогічні вимоги містяться у статті 17, частині 1 статті 352 ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини 1 статті 294 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з підпункту 13 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Останнім днем для подачі апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 294 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваного рішення), було 07 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу направлено засобами поштового зв`язку до Київського апеляційного суду 15 лютого 2025 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення, представник ОСОБА_1 - адвокат Пучко В.Д. зазначає, що з огляду на те, що повний текст ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року отримано 29 січня 2025 року, що строк на апеляційне оскарження заочного рішення пропущено.

Посилається на те, що строк на подання апеляційної скарги пропущено з об`єктивних причин.

А саме вказує, що адвокат Пучко В.Д. в період часу з 29 січня 2025 року по 15 лютого 2025 року захворів (підвищена температура тіла, втрата орієнтації в просторі, неможливість адекватно приймати рішення) та не міг об`єктивно надавати правову допомогу ОСОБА_1 .

Однак, доказів на підтвердження вказаних обставин представник ОСОБА_1 - адвокат Пучко В.Д. не надає.

У пункті 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, судові рішення, що ухвалені до набрання чинності цією редакцією ЦПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, однак до розгляду таких скарг застосовуються правила, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію цивільних процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя стаття 3 ЦПК України).

Дослідивши матеріали цивільної справи та обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки доводи скаржника про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягають задоволенню.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Дотримання процесуальних строків, зокрема, строків на апеляційне оскарження, є складовою принципу юридичної визначеності, який є одним з фундаментальних аспектів верховенства права, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Згідно з частиною 1 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано положеннями статті 127 ЦПК України, згідно з частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини йог пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

У відповідності до пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження (понад 1 рік) визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтею 358 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Пучка Володимира Дмитровича на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Копію ухвали надіслати учасникам справи в порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України, скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська