Провадження № 22-ц/801/885/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 рокуСправа № 127/38455/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів: Ковальчука О. В., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Куленко О. В.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Калініним Сергієм Костянтиновичем, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2025 року, ухвалене у складі судді Антонюка В. В. в місті Вінниці, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення, -

встановив:

15 листопада 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 впродовж 2023-2024 років уклала ряд кредитних договорів з різними контрагентами, право вимоги за якими перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Так, 10.11.2023 р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 05619-11/2023 (надалі - Договір 1), підписаний електронним підписом позичальника, відповідно до якого відповідачка отримала 12 000 грн, зі сплатою процентів в розмірі 2,5 % в день.

24.06.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24062024, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників.

Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 42 900 грн., з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 900 грн. - сума заборгованості за відсотками.

12.02.2024 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2761628 (надалі - Договір 2), відповідно до умов якого позичальник отримала 15 000 грн на 30 днів зі сплатою відсотків в розмірі 2,5%.

14.06.2021 року між ТОВ « ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого право вимоги за договором позики, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до позивача.

Відповідно до Реєстру боржників № 28 від 25.07.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 50 114,74 грн., з яких: 13 153,65 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 961,09 грн. - сума заборгованості за відсотками.

21.03.2024 року між ТОВ « ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №79259557 (надалі - Договір 3), відповідно до умов якого позичальник отримала 12 000 грн на строк 30 днів зі сплатою 2,5 % в день.

14.06.2021 року між ТОВ « ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги за договором позики, укладеним ОСОБА_1 .

Відповідно до Реєстру боржників № 30 від 19.08.2023 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , в сумі 21 000 грн., з яких: 12 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 168,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5 832,00 грн. - сума заборгованості по процентах за надстрокове користування позикою.

28.11.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 39124-11/2023 (надалі - Договір 4), відповідно до умов якого позичальник отримала 13 000 грн на строк 360 днів, зі сплатою процентів в розмірі 2,5 % вдень.

25.07.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 25072024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги за укладеним ОСОБА_1 договором про надання фінансового кредиту.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №25072024 від 25.07.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 58 825 грн., з яких: 13 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 45 825 грн. - сума заборгованості за відсотками.

14.01.2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту №7473993 (надалі - Договір 5), відповдіно до умов якого позичальник отримала 16 500 грн на строк 360 днів зі сплатою 2,2 % в день.

27.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з Повернення Боргів» укладено Договір факторингу №27092024, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги за договором споживчого кредиту, укладеним ОСОБА_1 .

Відповідно до Реєстру боржників від 27.09.2024 року до договору факторингу №27092024 від 27.09.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 53 889,00 грн., з яких: 16 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 37 389,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

23.03.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 5662713 (надалі - Договір 6), відповідно до умов якого позичальник отримала 10 000 грн на строк 345 днів зі сплатою відсотків в розмір 1.99% в день

30.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 30072024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги за договором про споживчий кредит, укладеним ОСОБА_1 .

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №30072024/2 від 30.07.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 43 790,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28 860,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1 150 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту, 3 780,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Відповідачка за жодним із договорів свої зобов`язання по поверненню коштів не виконала, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду та просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за укладеними ОСОБА_1 договорами в розмірі, за якими до позивача перейшло право вимоги до відповідачки.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2025 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" суму заборгованості:

- за кредитним договором №05619-11/2023 у розмірі 42 900 (сорок дві тисячі дев`ятсот) гривень, з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 900,00 грн. сума заборгованості за відсотками;

- за договором позики №2761628 у розмірі 50 114 (п`ятдесят тисяч сто чотирнадцять) гривень 74 копійки, з яких: 13 153,65 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 961,09 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за договором позики №79259557 у розмірі 21 000 (двадцять одна тисяча) гривень, з яких: 12 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 168,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5 832,00 грн. - сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування позикою;

- за кредитним договором №39124-11/2023 у розмірі 58 825 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот двадцять п`ять) гривень, з яких: 13 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 45 825 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором №7473993 у розмірі 53 889 (п`ятдесят три тисячі вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень, з яких: 16 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 37 389 грн. - сума заборгованості за відсотками.

- за кредитним договором №5662713 у розмірі 43 790 (сорок три тисячі сімсот дев`яносто) гривень, з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 860 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1 150 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту; 3 780 грн. - сума заборгованості за неустойкою.

Стягнуто з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 4 057,78 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції послався на те, що відповідачка не сплачувала своєчасно грошові кошти на погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, наявність права вимоги позивача є доведеним, а тому заборгованість, що виникла, слід стягнути в примусовому порядку.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Калініна С. К., 10 березня 2025 року через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволення позовних вимог та стягнути з позивача понесені нею судові витрати.

Основними доводами апеляційної скарги є наступне:

- суд першої інстанції не звернув уваги, що позивачем не надано доказів перерахунку грошових коштів, а надані лише розрахунки заборгованості, які не є належними доказами. Не доведено, що електронні підписи на договорах належать саме відповідачці;

- нарахування та стягнення пені за договором споживчого кредиту від 23.03.2024 року№ 5662713, укладеному нею з ТОВ «МІЛОАН» (Договір 6), є незаконним, так як таке нарахування проводилось з березня 2024 року, тобто в період воєнного стану, що прямо суперечить пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України;

- немає підстав стягувати заборгованість за договорами від 12.02.2024 року № 2761628 (Договір 2) та від 21.03.2024 року № 79259557 ( Договір 3), оскільки до позивача право вимоги за цими договорами перейшло на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, що суперечить принципам цивільного судочинства та численній практиці Верховного Суд, оскільки відступлення вимоги, якої не існує, є неможливим, адже можу бути відступлена тільки дійсна вимога, яка належить клієнту в момент відступлення;

- суд також не зважив, що за договорами .від 12.02.2024 року № 2761628 (Договір 2)та від 21.03.2024 року№ 79259557 (Договір 3) строк, впродовж якого нараховані проценти, значно перевищує строк кредитування, що є неправомірним.

26 березня 2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ ФК «ЄАПБ» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін, до відзиву долучено ряд доказів, однак не наведено поважних причин їх неподання до суду першої інстанції, відтак апеляційний суд не бере їх до уваги.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час судового розгляду повідомлені належним чином.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення частково не відповідає вказаним вимогам.

По справі встановлено наступне:

-10.11.2023 р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 05619-11/2023 (Договір 1), підписаний електронним підписом позичальника. За умовами Договору 1, сума кредиту 12 000 грн (пункт 1.1.), строк надання кредиту 360 днів, Клієнт зобов`язаний погасити кредит 03.11.2024 року (пункт 1.2), процентна ставка за користування кредитом 2,5 % в день (пункт 1.4.1); кредит надається Позичальнику безготівково на рахунок Клієнта з використанням платіжної карти № НОМЕР_6 (пункт 1.6) (а.с.11-14, т.1).

-24.06.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24062024, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.17-19, т.1);

-до даного договору було складено Акт прийому-передачі реєстру боржників (а.с.19, т.1);

-відповідно до Витягу з Реєстру боржників, в ньому значиться ОСОБА_1 , кредитний договір № 05619-11/2023, сума заборгованості за основною сумою боргу 12 000 грн, сума заборгованості за процентами 30 900 грн (а.с.20, т.1).

- 12.02.2024 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2761628 (Договір 2), підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За умовами Договору 2, сума кредиту 15 000 грн (пункт 2.1.), строк позики 30 днів (пункт 2.2), процентна ставка 2,50 % в день (пункт 2.3), номер електронного платіжного засобу позичальника НОМЕР_6 (пункт 29) (а. с. 25-28, т.1);

- 14.06.2021 року між ТОВ « ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21 (а. с. 29-30),

- відповідно до Додаткової угоди № 32 від 25 липня 2024 року до договору факторингу (а.с.32, т.1), Акту прийому -передачі реєстру Боржників (а.с.33), Витягу з реєстру боржників (а. с. 34, т.1), до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_2 , договір позики № 2761628, сума заборгованості за основною сумою боргу 13 153,65 грн, сума заборгованості за відсотками 36 961,09 грн.

21.03.2024 року між ТОВ « ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79259557 (Договір 3), підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За умовами Договору 3, сума кредиту 12 000 грн (пункт 2.1.), строк позики 30 днів (пункт 2.2), процентна ставка 2,50 % в день (пункт 2.3), номер електронного платіжного засобу позичальника НОМЕР_1 (пункт 29) (а. с. 36-39, т.1);

- 14.06.2021 року між ТОВ « ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21 (а. с. 29-30),

- відповідно до Додаткової угоди № 34 від 19 серпня 2024 року до договору факторингу (а.с.40, т.1), Акту прийому -передачі реєстру Боржників (а.с.41), Витягу з реєстру боржників (а.с.42, т.1), до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_2 , договір позики № 79259557, сума заборгованості за основною сумою боргу 12 000 грн, сума заборгованості за відсотками 3 168 грн, сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою 5 832 грн.

28.11.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 39124-11/2023 (Договір 4), підписаний електронним підписом. За умовами Договору 4, сума кредиту 13 000 грн (пункт 1.1.), строк позики 360 днів, Клієнт зобов`язаний погасити кредит 21.11.2024 року (пункт 1.2), процентна ставка 2,50 % в день (пункт 1.4.1), кредит надається Позичальнику безготівково на рахунок Клієнта з використанням платіжної карти № НОМЕР_6 (пункт 1.6) (а.с.49 - 52, т.1).

- 25.07.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 25072024 (а.с.55-57, т.1)

-до даного договору було складено Акт прийому-передачі реєстру боржників (а.с.58, т.1);

-відповідно до Витягу з Реєстру боржників, в ньому значиться ОСОБА_1 , кредитний договір № 39124-11/2023, сума заборгованості за основною сумою боргу 13 000 грн, сума заборгованості за процентами 45 825 грн (а.с.59, т.1).

14.01.2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту № 7473993 (Договір 5), підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За умовами Договору 5, сума кредиту 16 500 грн (пункт 1.3), строк позики 360 днів , детальні терміни погашення кредиту викладені в Таблиці (пункт 1.4, Таблиця як додаток № 1 на а. с. 71 на звороті), стандартна процентна ставка 2,20 % в день (пункт 1.5.1), знижена процентна ставка 1,65 % в день (пункт 1.5.2), , реальна процентна ставка 2.18 % в день (пункт 1.7.2)кошти нараховуютьсяПозичальнику безготівково на рахунок Клієнта з використанням платіжної карти № НОМЕР_6 (пункт 2.1) (а.с.63-72, т.1).

- 27.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з Повернення Боргів» укладено Договір факторингу №27092024 (а.с . 76-79, т.1)

-до даного договору було складено Акт прийому-передачі реєстру боржників (а.с.79, т.1);

-відповідно до Витягу з Реєстру боржників, в ньому значиться ОСОБА_1 , кредитний договір № 7473993, сума заборгованості за основною сумою боргу 136 500 грн, сума заборгованості за процентами 37 389 грн (а.с.80, т.1).

23.03.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 5662713 (Договір 6), підписаний разовим ідентифікатором (а.с. 87 - 94, т.1). За умовами Договору 6, сума кредиту 10 000 грн (пункт 1.1), строк позики 345 днів , (пункт 1.3), остаточне повернення кредиту 03.03.2025 (пункт 1.4), процентна ставка 1,99 % в день (пункт 1.5), комісія за надання кредиту в розмірі 1 150 грн нараховується разово в момент видачі кредиту (пункт 1.5.1), у разі прострочення Позичальником зобов`язань по поверненню Кредиту та /або процентів, позичальник з наступного дня сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (пункт 4.1), платіжна картка позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту: MASTERCARD DEBIT STANDARD НОМЕР_1 , Банк що випустив картку : PJSC BANK VOSTOK (Додаток № 2 до договору на а. с. 93 на звороті) (а. с. 87 - 94, т.1).

- 30.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 30072024/2 (а. с . 95 - 96, т.1)

-до даного договору було складено Акт прийому-передачі реєстру боржників (а.с.97, т.1);

-відповідно до Витягу з Реєстру боржників, в ньому значиться ОСОБА_1 , кредитний договір № 5662713, сума заборгованості за основною сумою боргу 10 000 грн, сума заборгованості за процентами 28 860 грн, сума заборгованості за комісією 1 150 грн, сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) 3 780 грн (а. с. 98, т.1).

-Розрахунок заборгованості за усіма Договорами здійснений на момент відступлення права вимоги новому кредитору (позивачеві у справі) та не змінювався після відступлення права вимоги від первісного кредитора.

Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до приписів частини першої статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику)грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)або таку ж кількість речей того ж роду і якості. За договором позики позикодавець має право отримати від позичальника проценти в обумовленому договором розмір або на рівні облікової ставки НБУ (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статі 1048 ЦК України).

За змістом статті 526, частини 1 статті 530 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

В справі що розглядається відповідачка ОСОБА_1 , стверджуючи, що позивач не довів належність їй електронних підписів на кредитних договорах, не заперечує їх дійсність та не оспорює, не стверджує про їх неукладеність, не висувала вимогу про визнання відсутньою заборговансоті за цими договорами, тощо.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

В справі що розглядається, усі шість договорів підписані з боку позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який містить набір цифрових та буквенних символів, в кожному з договорів зазначено електронну адресу позичальника: ІНФОРМАЦІЯ_1 (така ж електронна адреса зазначена нею в апеляційній скарзі), вказано номер телефону позичальника: НОМЕР_2 (який також зазначений ОСОБА_1 в апеляційній скарзі).

Отже, усі шість договорів, стягнення заборговансоті за якими є предметом розгляду цієї справи, підписані відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання нею цих договорів. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори (договори позики) між первісними кредиторами та відповідачкою не були б укладеними.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та ряді інших, тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Зміст договорів свідчить про те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочинів: суми кредиту, строку кредитування, розміру та порядку нарахування процентів, порядку здійснення розрахунків, в кожному з договорів вказано номер електронного платіжного засобу позичальника, на який здійснено перерахування коштів, а саме в Договрі1, Договір 2, Договорі 4, Договорі 5 зазначено карту НОМЕР_3 , а в Договорі 3 та Договорі 6 вказано НОМЕР_4 .

Отже, все це в сукупності спростовує доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів належності відповідачці електронних підписів на договорах та відсутності доказів наявності кредитних правовідносин між нею та первісними кредиторами, а висновки суду першої інстанції про доведеність наявності кредитних правовідносин між первісними кредиторами та відповідачкою, - є вірними.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачкою таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком, натомість вона зайняла пасивну позицію: «нехай позивач доведе, що я брала кошти та підписувала договори».

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про відсутність у позивача права вимоги за договорами від 12.02.2024 року № 2761628 (Договір 2) та від 21.03.2024 року № 79259557 ( Договір 3), оскільки до позивача право вимоги за цими договорами перейшло на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, що суперечить принципам цивільного судочинства та численній практиці Верховного Суд, оскільки відступлення вимоги, якої не існує, є неможливим, адже можу бути відступлена тільки дійсна вимога, яка належить клієнту в момент відступлення, - апеляційний суд зазначає таке.

За загальним правилом, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦКУ), проте відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, підставами для заміни кредитора у зобов`язанні є: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Тобто договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

Таким чином, за договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт - отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти.

Предметом договору факторингу згідно ст. 1078 ЦК України може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

В справі що розглядається первісний кредитор ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 14 червня 2021 року уклало з ТОВ « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Договір факторингу № 14/06/21, в який Додатковою угодою № 2 від 28 липня 2021 року були внесені зміни (а. с. 29-31, т.1), відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів відступає фактору за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у відповідних Реєстрах Боржників, які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.1.) Згідно п. 1.2 цього Договору факторингу сторони погодили, що перехід прав вимоги відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому передачі відповідного Реєстру Боржників, який є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2). Строк дії договору не зазначений.

Тобто сторони погодили відступлення не лише існуючих прав вимоги, але й тих прав, які виникнуть в майбутньому що відповідає положенням статей 514 та 1078 ЦК України.

Відтак на підставі укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Договору факторингу від 14.06.2021 до позивача перейшло право вимоги:

- за договором позики від 12.02.2024 року № 2761628 (Договір 2) після підписання 25 липня 2024 року Додаткової угоди № 32 (а. с. 32, т.1), Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 28 від 25 липня 2024 року (а.с.33, т.1) та Реєстру Боржників № 28 від 25 липня 2024 року, відповідно до Витягу з якого (а. с. 34, т.1) серед боржників значиться ОСОБА_1 , договір позики 2761628;

- за договором позики від 21.03.2024 року № 79259557 ( Договір 3) після підписання 19 серпня 2024 року Додаткової угоди № 34 (а.с.40, т.1), Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 30 від 19 серпня 2024 року (а.с.41, т.1) та Реєстру Боржників від 19 серпня 2024 року, відповідно до Витягу з якого (а. с. 42, т.1) серед боржників значиться ОСОБА_1 , договір позики 79259557.

Отже, ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» вправі був відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржника ОСОБА_1 на підставі договору факторингу від 14 червня 2021 року.

Тому твердження апеляційної скарги про те, що позивач не може вимагати повернення кредиту за Договором 2 та Договором 3, оскільки право вимоги не могло перейти до позивача, оскільки зобов`язання у ОСОБА_1 перед первісним кредитором виникло пізніше, ніж був укладений договір факторингу, - не спростовують правильного висновку суду першої інстанції про наявність права вимоги у позивача за цими договорами до відповідачки.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що за договорами .від 12.02.2024 року № 2761628 (Договір 2)та від 21.03.2024 року№ 79259557 (Договір 3) строк, впродовж якого нараховані проценти, значно перевищує строк кредитування, апеляційний суд здійснює перевірку правильності нарахованих процентів та вказує наступне.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки сформульовані Верховним Судом, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (пункти 53,54), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункти 6.22-6.25), від 19 травня 2020 року у справі №910/23028/17 (пункт 6.28) та постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 361/4563/16-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 176/3645/14-ц та ряді інших.

Договір позики № 2761628 від 12.02.2024 року (Договір 2) з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (а.с.25-27, т.1), Додатком № 1 до якого є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту (а.с.28, т.1). Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину: позика надається в безготівковій формі шляхом перерахування Позичальнику на банківський рахунок з використанням електронного платіжного засобу Позичальника, який зобов`язується повернути суму позики у день закінчення Строку та сплатити проценти від Суми Позики (пункт 1),сума позики 15 000 грн (пункт 2.1) , строк позики 30 днів, процентна ставка базова 2,5 % в день (пункт2.3); в разі невиконання обов`язку по поверненню кредиту в обумовлений строк Позичальник отримує право користування кредитом без нарахування штрафних санкцій протягом 90 днів після спливу первісного строку кредитування за позикою, Проценти нараховуються щоденно, проте не довше 90 днів після спливу первісного строку кредитування (пункт 4); номер електронного платіжного засобу позичальника НОМЕР_3 (пункт 29).

Договір та Додаток підписані позичальницею електронним підписом одноразовим ідентифікатором, містять персональні дані відповідачки, зокрема, її паспортні дані, ідентифікаційний код, номер мобільного телефону, електронну адресу, а також номер картки, на яку перераховуватимуться грошові кошти.

Отже, сторони погодили, що строк позики становить не більше 120 днів (30 + 90), впродовж якого відбувається нарахування процентів в обумовленому розмірі (2,5%), тому з урахуванням часткового повернення отриманих коштів, вимоги позивача про стягнення 36 961,09 грн процентів, які були нараховані первісним кредитором за 98 днів (36 961,09 : 375 грн (2,5%)), тобто в межах обумовленого строку, є вірним.

Договір позики № 79259557 від 21.03.2024року (Договір3) з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (а. с. 36 - 38, т.1), Додатком № 1 до якого є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту (а.с.39, т.1). Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину: позика надається в безготівковій формі шляхом перерахування Позичальнику на банківський рахунок з використанням електронного платіжного засобу Позичальника, який зобов`язується повернути суму позики у день закінчення Строку та сплатити проценти від Суми Позики (пункт 1), сума позики 12 000 грн (пункт 2.1) , строк позики 30 днів, процентна ставка базова 2,5 % в день, процентна ставка денна (застосовується відповідно до умов Програми лояльності становить 0,88 % в день), процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день 2,7% (пункт 2.3); Проценти нараховуються щоденно до повного погашення позики (пункт 4); номер електронного платіжного засобу позичальника НОМЕР_1 (пункт 29).

Договір та Додаток підписані позичальницею електронним підписом одноразовим ідентифікатором, містять персональні дані відповідачки, зокрема, її паспортні дані, ідентифікаційний код, номер мобільного телефону, електронну адресу, а також номер картки, на яку перераховуватимуться грошові кошти.

Отже, з урахуванням досягнутої домовленості між кредитором та позичальником, строк позики становить 30 днів, Договір не містить умов його пролонгації, тому з урахуванням того, що Позичальниці не виконала свій обов`язок повернути позику впродовж обумовленого строку, проценти правомірно нараховані за базовою процентною ставкою в розмірі 2,5 % в деньвпродовж 30 днів, надалі включається механізм захисту прав кредитора, закріплений в статті 625 ЦК України.

Як вбачається з заявленої позивачем вимоги, за договором здійснено нарахування первісним кредитором процентів в розмірі 9 000 гривень за 30 днів, тобто в межах обумовленого строку та розміру.

За наведених вище обставин доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильного нарахування процентів за іншими договорами.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо неправомірності нарахування та стягнення пені за договором споживчого кредиту від 23.03.2024 року№ 5662713, укладеному ОСОБА_1 з ТОВ «МІЛОАН» (Договір 6), оскільки воно проводилось з березня 2024 року, тобто в період воєнного стану, що прямо суперечить пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, - апеляційний суд виснує, що такі доводи апеляційної скарги є підставними, з огляду на наступне.

Так, дійсно сторони договору в пункті 4.1 обумовили сплату пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного зобов`язання, за кожен день прострочення. Пеня не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 N 2120-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)".

Здійснюючи тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12.06.2024 року у справі № 910/10901/23 виснував, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23.

Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати пені, однак суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково стягнув на користь позивача пеню. Відтак Доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового: про відмову в задоволенні вимоги про стягненні пені в розмірі 3 780 грн за договором споживчого кредиту від 23.03.2024 року№ 5662713, укладеному ОСОБА_1 з ТОВ «МІЛОАН».

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання виконання судом обов`язку щодо надання обґрунтування, яке випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи.

Відтак апеляційним судом надано оцінку основним доводам апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного в мотивувальній частині цієї постанови, апеляційний суд виснує, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2025 року слід скасувати в частині вирішення вимог про стягнення заборгованості за пенею за договором споживчого кредиту від 23.03.2024 року№ 5662713, укладеному ОСОБА_1 з ТОВ «МІЛОАН»., в іншій частині рішення слід залишити без змін.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Позивач поніс наступні витрати: 4057,78 грн судового збору за подання позовної заяви (а. с. 116, т.1), відповідачка понесла судові витрати у виді судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 633,60 грн (а. с. 20, т.2) та 22 000 грн витрат на правничу допомогу (а. с. 29, т.2), а всього 26 633, 60 грн.

Позивачем було заявлено вимогу про стягнення 270 518,74 грн, до задоволення підлягає сума в розмірі 266 738, 74 грн, що становить 98,6 % процентів. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4 000, 97 грн ( 4 057,78 х 98,6%) понесених судових витрат, а з позивача на користь відповідачки слід стягнути 372,87 грн (26 633,60 х 1,4 %) понесених нею судових витрат.

З урахуванням положень частини 10 статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 3 628,10 грн ( 4000,97 - 372,87).

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Калініним Сергієм Костянтиновичем, задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2025 року в частині стягнення неустойки за договором споживчого кредитування від 23 березня 2024 року № 5662713 та в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове судове рішення:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" в стягненні з ОСОБА_1 3 780 гривень неустойки за договором споживчого кредитування від 23 березня 2024 року № 5662713.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 3 628, 10 гривень понесених ним судових витрат.

В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2025 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", місцезнаходження: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. В. Ковальчук

О. С. Панасюк