Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/398/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.05.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської областів складі:

головуючої - судді: Кривенко О.В.,

при секретареві: Маташнюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариста з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія", звернулося до Доманівського районного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, в якій просило суд стягнути з відповідача на свою користь борг за спожиту електричну енергію в сумі 3 292,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн.

В обґрунтування позову представника позивача зазначив, що ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія" за № 1230/27-16/24 від 27.11.2024 року звернулось до Доманівського районного суду заяву про видачу судового наказ» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_2 в розмірі 3292,00 гри. та 302.80 грн. витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області у по справі № 475/1459/24 провадження № 2-н 475/93/24 від 19.12.2024 року у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електричну енергію було відмовлено у зв`язку з тим, що в ході перевірки інформації про місце проживання відповідача, суду була надана довідка ЦНАП Доманівської селищної ради № 270 від 18.12.2024 року згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Позивач вказав, що між сторонами склались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання електричної енергії, є виставлені на оплату рахунки за спожиту електричну енергію, наявність у відповідача особового рахунку, проведення відповідачем оплати за надані послуги. Нарахування за надані послуги з електропостачання здійснювались відповідно до показників електролічильника та встановлених тарифів на електроенергію.

Зазначив, що ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» та ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 .

Особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 в відділі обслуговування споживачів Доманівського району ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» відкритий па ОСОБА_1

Заборгованість за спожиту електроенергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 у відповідача виникла з 01.04.2024 по 28.02.2025 та складає 3292.00 гри., яка відповідачем не сплачена.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати заборгованості за надані послуги, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Ухвалою суду від 07.04.2025 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін.

Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов.

Представник позивача ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія" в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву із клопотанням про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі , позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності) в інтересах яких заявлено вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства).

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

В постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 вказано, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Згідно з ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з ст. 1 ЗУ Про житлово-комунальні послуги житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 5 ЗУ Про житлово-комунальні послуги передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки. Обов`язок сплатити вартість спожитих послуг випливає з самого факту користування послугою.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положень Закону України «Про ринок електричної енергії» з 1 січня 2019 року ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії (згідно постанови НКРЕКП від 14.06.2018 року № 429) та виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території Миколаївської області.

Згідно із пунктом 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - Правила), постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.

Відповідно до пункту 7 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання доумов договору про постачання електричної енергії, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг).

Тобто дані правовідносини регулюються положеннями Закону, що стосуються договірних відносин, та які виникають саме із публічних договорів.

Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).

Як слідує з положень ЗУ Про ринок електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії, послуги з електропостачання надаються шляхом приєднання споживачів до Типового договору, розробленого постачальником таких послуг.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За положеннями ст.ст. 641-642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо),яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Зі змісту досліджених письмових доказів випливає наступне.

Відповідно до Витягу зі Статуту, предметом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», в тому числі, є постачання електричної енергії, надання універсальних послуг на ринку електричної енергії (п. 2.3 Статуту).

Згідно з пунктами 4.12, 4.19 Правил розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який становить один календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію здійснюється не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Судом встановлено, що на підставі ухвали Доманівського районного суду Миколаївської області від 19.12.2024 р., постановленої у цивільній справі № 475/1459/24 відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електричну енергію у зв`язку з тим, що в ході перевірки інформації про місце проживання відповідача, суду була надана довідка ЦНАП Доманівської селищної ради № 270 від 18.12.2024 року згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .

За даними Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», останнім відкрито особовий рахунок за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ., що підтверджено з загальної картки по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що з 01.04.2024 р. до 28.02.2025 р. за адресою відповідача були здійснені нарахування за користування електричною

енергією за адресою: АДРЕСА_2 та станом на 01 березня 2025 р. існує заборгованість в сумі 3 292,00 грн.

З наданої відповідачем довідки про заборгованість за спожиту електроенергію вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем послуг, не завжди виконувався обов`язок щодо сплати за споживання електроенергії, так встановлено, що відповідачкою ОСОБА_1 сплачено було за електроенергією 02.2024 р. на суму 1000 грн. заборгованість 557,6 грн., 03.2024 р. на суму 350 грн. заборгованість 659,04 грн., 06.2024 р. на суму 500 грн. а заборгованість становить 1 702,24 грн.

Факт заборгованості відповідача ОСОБА_1 за спожиту електроенергію були відображені у сформованих рахунку-повідомленніна оплату комунальних послуг за № 43302653.

Тобто боржник (споживач електричної енергії), на якого відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 и стув а вс я електричною енергією за цією адресою, певний час сплачував за неї.

Відсутність реєстрації за даною адресою не звільняє Боржника від зобов`язань виконання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, тобто р о з р ах о ву вати сь за спожиту ним електричну енергію

З матеріалів справи також вбачається, що після надання відповідачем, як споживачем, даних про фактичний обсяг спожитої ним електричної енергії у червні, липні та серпні 2023 року, позивачем були здійснені відповідні коригування та у подальшому враховані під час здійснення розрахунків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. При цьому одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 5 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Враховуючи те, що відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за Договором, а саме не сплачені в повному обсязі кошти за спожиту електроенергію, зокрема за період з 01.04.2024 р. до 28.02.2025 р. в сумі 3 292,00 грн., беручи до уваги вимоги ст.ст. 525, 526, 633, 634, 641-642 ЦК України, суд доходить висновку, що вимоги ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» про стягнення з відповідача суми боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувану не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому суму збору, оплаченого за подання заяви про видачу судового наказу по справі №475/1459/24 провадження № 2-н/475/93/24 від 19.12.2024 року в розмірі 302.80 грн. необхідно зарахувати до суми судового збору позовної заяви.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 12, 13, 141, 258-259, 264-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства зобмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія"до ОСОБА_1 простягнення боргуза спожиту електричну енергію - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства зобмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (IBAN НОМЕР_3 в МОУ АТ «Ощадбанк» України, код: 42129888, МФО:3 26461, отримувач - ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія») борг за спожиту електричну енергію у розмірі 3 292 (три тисячі двісті дев`яносто дві) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (IBAN НОМЕР_4 в ПАТ «БАНК ВОСТОК», МФО 307123, код: 42129888, отримувач - ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія») витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : О. В. Кривенко