Справа №296/8005/23
УХВАЛА

29.04.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Захарченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Савіцької Анни Олегівни,

про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з березня 2010 року по день його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

03.02.2025 від позивача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.04.2025 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишено без розгляду.

10.04.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Савіцької Анни Олегівни надійшла до суду заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн.

28.04.2025 від позивача ОСОБА_2 надійшло до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій вона вказує, що у порушення приписів абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, сторона відповідача не заявляла про стягнення витрат на правову допомогу, тому заяву про відшкодування витрат на правову допомогу просить залишити без розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, від представника відповідача Савіцької А.О. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, у якій також вказано, що відповідач заяву підтримує.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Щодо клопотання позивача про залишення заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Савіцької Анни Олегівни про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з тим, що у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, сторона відповідача не заявляла про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Нормами ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

26.12.2023 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Савіцької А.О. до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача судові витрати просила покласти на позивача та вказала, що відповідач понесла витрати на правову допомогу, про що буде заявлене клопотання. При цьому, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, разом з відзивом не подано.

Разом з тим, як вбачається із ч. 2 ст. 134 ЦПК України, неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Відповідно до приписів ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Норми ч. 8 ст. 141 ЦПК України регламентують не строк заявлення клопотання про відшкодування судових витрат, як зазначає позивач у запереченні, а строк для подання доказів розміру понесених витрат.

10.04.2024 у судовому засіданні, яке відбулось за участю позивача та її представника, представник відповідача подала клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу, до якого долучила відповідні докази, отже докази розміру понесених відповідачем витрат на правову допомогу подані у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тому відсутні підстави для залишення заяви без розгляду.

Вивчивши й дослідивши заяву та додані до неї документи, а також матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Аналіз процесуальної норми вказує, що стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заявила клопотання про залишення позову без розгляду.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а положенням ст.257 ЦПК України визначено право позивача на подачу заяви про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України.

Подання позивачем по справі заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями останнього, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.55, 124 Конституції України, є доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

У заяві про стягнення витрат на правову допомогу заявник не зазначила, які дії позивача у вказаній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишенням позовів без розгляду. У заяві вказано на норми ЦПК України, а саме: статті 270, частини п`яту статті 142, а також зазначення про розмір вартості адвокатських послуг.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Суд приходить висновку, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також її дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ОСОБА_2 своїми процесуальними правами, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Таким чином, на підставі встановлених обставин справи та змісту зазначених правових норм, суд доходить висновку, що звернення позивача до суду із клопотання про залишення позову без розгляду не може свідчити про безпідставність та необґрунтованість її позову. Саме по собі звернення до суду із клопотання про залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, що дають підстави для стягнення з позивача судових витрат, оскільки це право позивача передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 148/312/16-ц від 26.09.2018.

З огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України, оскільки відповідачем не доведено та судом не встановлено, що дії позивача при зверненні з позовом до суду та під час судових засідань були необґрунтованими.

Керуючись статтями 2, 10-13, 76-81, 133, 137, 141, 142, 260, 261, 270, 352-354 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Савіцької Анни Олегівни, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова