Номер провадження 2/373/373/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої судді Залеської А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

Короткий виклад позовних вимог та їх обґрунтування

Представник позивача ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» Руденко К.В. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» заборгованість за Кредитним договором №3513-2317-1 від 11.12.2023 станом на 25.12.2024 в загальному розмірі 36503,75 грн, з яких: 2650,00 грн заборгованість за кредитом; 33853,75 грн заборгованість за відсотками. Також просить стягнути понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу в сумі 10000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

11.12.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №3513-2317-1 в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка зареєструвалась в Інформаційній телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» на вебсайті: https://procent.com.ua, зробила запит на отримання кредиту, ознайомилась з умовами кредитного договору та Правилами надання грошових коштів у позику у тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» прийняла пропозицію та підписала кредитний договір одноразовим ідентифікатором «061883», який був направлений на мобільний номер відповідача.

Відповідно до умов договору відповідачка отримала бажаний кредит в розмірі 2650,00 грн строком на 365 днів (до 10.12.2024) шляхом переказу коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «УКРСИББАНК», яка була верифікована позивачем за правилами міжнародних платіжних систем. Кредит наданий зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних). Періодичність платежів зі сплати процентів визначена кожні 29 днів, що відображено у Додатку №1 до кредитного договору (Графік платежів).

Відповідачка не виконувала визначені договором грошові зобов`язання, внаслідок за весь строк кредитування, що вказаний у п. 1.3 договору (365 днів), а саме з 11.12.2023 по 10.12.2024 відповідачці нарахована кредитна заборгованість у розмірі 36503,75 грн, до якої увійшли: 2650,00 грн заборгованість за кредитом, 33853,75 грн заборгованість за відсотками за період з 11.12.2023 по 10.12.2024 згідно п.1.2. Кредитного договору (3,5% за кожен день користування кредитом).

У позовній заяві представник звертає увагу, що кредитний договір №3513-2317-1 від 11.12.2023 на умовах застосування процентної ставки в розмірі 3,5 % у день від суми наданого кредиту, укладений з відповідачкою до набрання чинності, передбачених ч.5 ст. 8 та п. 17 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», які стосуються обмеження максимального розміру денної процентної ставки по кредиту. Тому відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» зі змінами, внесеними Законом №3498-ІХ від 22.11.2023, що набули чинності 24.12.2023, у правовідносинах з відповідачкою позивач просить не застосовувати.

Процесуальні рішення та дії у справі

Ухвалою від 27.01.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за клопотанням позивача. Відповідачці було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні може бути призначено за клопотанням сторін. Відзив на позов відповідачка не надала, інших заяв та клопотань від неї також не надходило.

Зважаючи на відсутність відзиву на позов та клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, суд розглянув справу без проведення судового засідання на підставі письмових матеріалів, поданих позивачем, як передбачено ч.5 ст. 279 ЦПК України.

Дослідження та оцінка письмових доказів

11.12.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» та ОСОБА_1 в інформаційно-комунікаційній системі товариства на сайті https://procent.com.ua відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» був укладений Кредитний договір № 3513-2317-1, який підписаний відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 061883. Також відповідачка вказаним одноразовим ідентифікатором підписала додатки до кредитного договору, а саме: Додаток №1 «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, Графік платежів та реальна процентна ставка за кредитним договором №3513-2317-1 від 11.12.2023; Додаток №2 «Інформаційне повідомлення»; Додаток №3 «Контактні номери телефонів для взаємодії між ОСОБА_1 та товариством» (а.с.79-91).

За змістом п. 1.5 Кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті https://procent.com.ua.

Відповідно до умов Договору товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 2650,00 грн (п. 1.1). Процентна ставка за користування кредитом фіксована та становить 3,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 1277,50%) (п. 1.2). Строк надання кредиту/строк дії договору 365 днів зі сплатою кредиту в кінці строку згідно Додатку №1 до цього договору (п. 1.3). Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 29 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, Графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є Додатком №1 до цього договору.

Продовження, вказаного у п.1.3. строку кредиту, не передбачено (п.1.9. Договору).

Відповідно до положення п. 1.4 Договору товариство рекомендує позичальнику здійснити повне погашення нарахованих процентів та кредиту у день першого платежу по процентам 09.01.2024 згідно наступного розрахунку: 2650,00 грн сума кредиту; 2689,75 грн проценти за користування кредитом; Разом до сплати: 5339,75 грн.

За змістом п.1.7. Договору, товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , що належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється товариством через платіжний сервіс FONDY (ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС», веб-сайт https://fondy.ua) або іншим способом, шляхом переказу коштів без відкриття рахунків.

Відповідно до пунктів 2.1.2, 2.1.6. Договору, Товариство має право: вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі порушення умов цього договору; повідомляти позичальника про дострокове повернення кредиту в особистому кабінеті або шляхом направлення йому смс-повідомлення за номером телефону або в месенджер (Viber, Telegram, Whatsapp, тощо) або повідомлення на електронну пошту або голосові повідомлення.

Пунктами 2.4.1., 2.4.2. Договору, передбачено, що позичальник зобов`язаний: у встановлений договором строк сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та повернути кредит; достроково повернути кредит та нараховані проценти за фактичну кількість днів користування кредитом в порядку визначеному договором.

В пунктах 4.1., 4.2. Договору закріплено, що сума кредиту та проценти підлягають сплаті позичальником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 9 цього Договору (Реквізити та підписи сторін) у строки відповідно до графіку визначеному у Додатку № 1. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня перерахування кредитних коштів на електронний платіжний засіб позичальника. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 4.7. кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати нарахованих процентів на строк більше ніж на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту, строк повернення якого ще не настав. У такому разі позичальник зобов`язаний здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 календарних днів, з дня отримання від товариства повідомлення про таку вимогу.

Додатком №1 до Кредитного договору №3513-2317-1 від 11.12.2023, є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, де викладено Графік платежів, що охоплює період з 11.12.2023 по 10.12.2024 (365 днів). У наведеному Графіку вказана чиста сума кредиту 2650,00 грн на початок строку, сплата якої передбачена у останній день цього строку. При цьому у зазначений період передбачено 13 платежів (кожні 29 днів) зі сплати процентів в розмірі 2689,75 грн (2650,00 грн х 3,5% х за 29 днів), починаючи з 09.01.2024. Останній 14-й платіж по процентам визначений датою 10.12.2024 та за 17 днів та становить 1576,7 грн. Загальна вартість кредиту 36503, 75 грн, з яких 2650,00 грн кредитні кошти; 33853,75 грн - проценти. Реальна річна процентна ставка складає 675 522,72 % (а.с.88-89).

Витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua містить роздруківку Анкети-заяви на кредит №36923 від 11.12.2023, в якій вказані повні відомості про особу позичальника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також номер платіжної картки НОМЕР_1 в «УКРСИББАНК», на яку має бути перерахована сума кредиту. У цій заяві наведені погоджені умови кредитування: 2650,00 грн сума кредиту; 365 днів строк кредиту; процентна ставка: 3,5% за кожен день користування, річна процентна ставка 1277,5% (а.с.32-33).

Надання позичальниці ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 2650,00 грн шляхом переказу на картку MasterCard № НОМЕР_2 підтверджується копію чеку №702108875 від 11.12.2023 (12:54 год), де відправником є ТОВ «ФК Процент», номер замовлення (переказу) 36923=04a71d59-ced0-4a81-b79f-57bf3f28636a=87190, призначення: за договором 3513-2317-1 від 11.12.2023 (а.с.20).

Розрахунок заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за Договором №3513-2317-1 від 11.12.2023, який долучений позивачем до позовної заяви, свідчить про те, що відповідачка ОСОБА_1 після отримання кредиту не здійснила жодного платежу на виконання свого грошового зобов`язання за договором. Як наслідок, та в кінці строку дії договору кредит в сумі 2650,00 грн та проценти не повернула. Позивач дострокового повернення кредиту у порядку, передбаченому договором не вимагав та склав розрахунок заборгованості зі щоденним нарахуванням процентів за увесь строк дії договору з 11.12.2023 по 10.12.2024 (365 днів), згідно якого загальна сума кредитної заборгованості відповідачки відповідає вартості кредиту, яка вказана у Додатку №1 до кредитного договору та становить 36503,75 грн, до якої включено: 2650,00 грн непровернутий кредит; 33853,75 грн заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.21-30).

Відповідно до копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №63 від 20.11.2024 ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» () є фінансовою установою та здійснює такі види економічної діяльності: інші види кредитування (основний) (код 64.92); фінансовий лізинг (код 64.91); надання інших фінансових послуг (код 64.99). ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» має ліцензію на надання коштів та банківських металів у кредит, про що свідчить копія Витягу із Державного реєстру фінансових установ Національного банку України №27-0026/55539 від 22.07.2024 (а.с.51,52,67).

Зміст спірних правовідносин та їх правове регулювання.

Між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про захист прав споживачів».

Пункт 1 ч. 2 ст.11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст. 12 та ч.1 ст. 13 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд, добросовісно та розумно, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Зв змісту частин 2, 3 ст. 13 ЦК України слідує, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб. Не допускається зловживання правом у будь-якій формі.

Згідно вимог ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч.1, ч. 2 ст. 631 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст. 634 ЦК).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч.1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться.

За змістом ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз.2 ч.1 ст. 1046 ЦК України).

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України).

За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України).

Згідно положень п 9, п. 11 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» споживачем є фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит, предметом якого є грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Частиною 5 ст. 12 цього Закону передбачено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Відповідно до ч.8 ст.18 цього Закону нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачиться на користь споживача.

Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні спору та висновки суду.

Наведені вище положення цивільного законодавства у своєму взаємозв`язку дають підстави для висновку, що істотними (необхідними) умовами кредитного договору є предмет грошові кошти (кредит), проценти за користування кредитом та строк, на який надається кредит. Умови щодо суми кредиту та розміру процентів становлять основне грошове зобов`язання у кредитному договорі, яке має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Кредитний договір може містити й інші умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки під час строку кредитування, надання кредитодавцем додаткових та супутніх послуг, припинення кредитування, розірвання договору тощо.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона несе ризик, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Письмовими доказами позивачем доведено, що 11.12.2023 ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали електронний Кредитний договір № 3513-2317-1, за умовами якого (п.п. 1.1-1.3) відповідачці надано кредит в сумі 2650,00 грн на максимальний строк 365 днів (який згідно п. 1.9 не може бути продовжений) зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 3,5% в день від суми кредиту з періодичністю платежів по процентам кожні 29 днів (по 2689,70 грн).

Надання позичальниці ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 2650,00 грн шляхом переказу на вказану нею платіжну картку позивачем доведено належними та допустимими доказами, у тому числі роздруківкою електронного чеку від 11.12.2023 про переказ коштів за договором № 3513-2317-1.

Отже, кредитний договір є укладеним і за його умовами відповідачка мала грошове зобов`язання перед позивачем повернути кредит не пізніше строку, вказаного у п. 1.3 договору (365 днів), тобто до 10.12.2024. На цю дату згідно Додатку №1 (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту, Графік платежів) з 11.12.2023 по 10.12.2024 загальна вартість кредиту визначена для споживача визначена в сумі 36503,75 грн, з яких: 2650,00 грн кредит; 33853,75 грн проценти за користування кредитом.

Разом з тим у змісті кредитного договору (п. 1.4) для мінімізації загальних витрат позичальника сторони передбачили інший більш короткий строк користування кредитом до 09.01.2024 (29 днів), що є першою датою платежу першого періоду згідно Графіку. У випадку повернення кредиту та сплати процентів у день спливу вказаного у п. 1.4. строку вартість кредиту для позичальника становитиме 5339,75 грн, з яких: 2650,00 грн кредитні кошти; 2689,75 грн проценти за користування кредитом.

Проаналізувавши та співставивши наведені вищеположення кредитного договору, суд зробив висновок, що цей договір фактично має дві умови щодо строку надання кредиту, а саме: найбільш вигідний для споживача строк 29 днів з кінцевою датою повернення кредиту 09.01.2025 (п. 1.4) та максимальний строк користування кредитом - 365 днів (п. 1.3), який застосовується у разі не повернення позичальником кредиту у дату закінчення рекомендованого кредитодавцем строку, вказаного у п. 1.4. З наведеного слідує висновок, що кредитним договором передбачена автоматична пролонгація строку дії договору, який не може перевищувати 365 днів від дня надання кредиту (п. 1.9).

Примітним є те, що у кредитному договорі № 3513-2317-1 від 11.12.2023 процентна ставка за користування кредитом 3,5% в день (п. 1.2) застосовується як протягом строку кредитування, вказаного у п. 1.3 та п. 1.4 договору так і у випадку неправомірного (понадстрокового) користування кредитом, у відповідності до ст. 625 ЦК України (п. 3.3).

Відповідачка ОСОБА_1 отримала від позивача ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» кредит в сумі 2650,00 грн, але не повернула його та не здійснила жодного платежу на погашення процентів (плати) за користування кредитними коштами під час строку дії договору, а також не сплатила кредитну заборгованість і після закінчення цього строку, що вказує на порушення прав кредитора (позивача) у зобов`язальному правовідношенні.

Перевіривши суму стягнення, яку позивач вказав у позовних вимогах ( 36503,75 грн), суд встановив, що розрахунок заборгованості зроблено у відповідності до умов договору, і визначена сума заборгованості відповідає сумі загальної вартості кредиту згідно договору.

Водночас, суд вважає за необхідне зменшити суму стягнення процентів, керуючись наступними мотивами.

До визначеної позивачем суми стягнення 36503,75 грн за Кредитним договором №3513-2317-1 від 11.12.2023 увійшли такі нарахування: заборгованість за кредитом - 2650,00 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом -33853,75 грн, нараховані за ставкою 3,5 % в день з 11.12.2023 по 10.12.2024 (365 днів).

Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023 (дата набрання чинності 24.12.2023), а саме пунктом 5 розділу І цього Закону внесено наступні зміни до Закону України «Про споживче кредитування»:

-статтю 8 доповнено частиною 5 наступного змісту «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.»;

-розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 17 такого змісту: «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.»

У пункті 2 розділу ІІ Закону №3498-ІХ вказано, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Враховуючи, що Кредитний договір № 3513-2317-1 від 11.12.2023 між позивачем ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений за 13 днів до набрання чинності вказаних вище змін до Закону України «Про споживче кредитування» і додаткові угоди про продовження строку дії цього договору сторонами не укладались, у позивача ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» не було обов`язку приводити кредитний договір у відповідність до змін внесених Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023.

Водночас, виконання відповідачкою грошового зобов`язання по сплаті процентів за кредитним договором за ставкою 3,5% в день від суми кредиту з періодичністю сплати процентів кожні 29 днів (всього 14 платежів) охоплено строком дії договору - 365 днів (п. 1.3 договору), з яких 352 дні припали на період після набрання чинності Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023 яким обмежено максимальний розмір процентів за договорами споживчого кредиту.

Позичальник ОСОБА_1 у кредитних правовідносинах є споживачем послуг в розумінні положень ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про захист прав споживачів», а кредитодавець ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» - надавачем послуг.

Обставини справи свідчать, що відповідачка є боржником у грошовому зобов`язанні за договором та прострочила його виконання вже у першу дату обов`язкового платежу по процентам 09.01.2024, вказану у Графіку платежів згідно Додатку №1 до кредитного договору, та у подальшому не внесла жодного платежу.

Тому кредитор ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» згідно умов кредитного договору мав право вимагати від боржника дострокового виконання його обов`язку.

Так, у пунктах 2.1.2. та 4.7. кредитного договору № 3513-2317-1 від 11.12.2023 передбачено, що у разі порушення позичальником строків сплати нарахованих процентів на строк більше ніж на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк повернення якого ще не настав та нараховані проценти.Такому разі у позичальника виникає обов`язок здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30днів з дня отримання від товариства повідомлення про таку вимогу

Оскільки відповідачка не сплатила перший платіж по процентам у визначену договором дату - 09.01.2024, а також не сплатила другий обов`язковий платіж 07.02.2024 та усі наступні платежі згідно Графіку, то відповідно п. 4.7 договору у позивача, починаючи з 09.02.2024 виникло право вимагати від ОСОБА_1 повернути кредит достроково та сплатити проценти за фактичний строк користування ним.

Таким правом позивач не скористався та, не зважаючи на те, що майже увесь строк дії кредитного договору припав на період, коли вже діяли встановлені Законом обмеження щодо максимального розміру денної процентної ставки за кредитними договорами ( перші 120 днів 2,5%, наступні 120 днів 1,5 %, далі 1%), ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» продовжив нарахування відповідачці процентів за користування кредитом за ставкою 3,5 % в день від наданого кредиту до закінчення строку договору ( 365 днів).

Як наслідок такої пасивної поведінки позивача в частині реалізації свого права на вимогу про дострокове повернення кредиту у відповідачки не виник обов`язок повернути кредит достроково, внаслідок чого припинилось би нарахування процентів, на що позичальник згідно до умов кредитного договору вправі була розраховувати, але як слабша сторона договору, вплинути на здійснення кредитором своїх прав не мала змоги.

За таких обставин позивач на дату закінчення максимального строку договору (строку кредитування), за період з 11.12.2023 по 10.12.2024 (365 днів) нарахував проценти за ставкою 3,5 % в день, які у сумі склали 33853,75 грн, що майже у тринадцять разів перевищує суму наданого кредиту (2650,00 грн).

Враховуючи все вищевикладене, оцінивши здійснення позивачем ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» своїх цивільних прав, як кредитора у зобов`язальному правовідношенні, на предмет добросовісності, розумності та справедливості (ч.3 ст. 509 ЦК України), а також на предмет зловживання правом у будь-якій формі ( ч.3 ст. 13 ЦК України), суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором та на підставі ч.3 ст. 16 ЦК України, керуючись принципом справедливості та пропорційності, зменшує суму процентів, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, визначивши їх розмір в сумі 15350,00 грн.

Таким чином загальна сума заборгованості за кредитним договором № 3513-2317-1 від 11.12.2023, яка стягується судом з відповідачки на користь позивача складає 18000,00 грн, з яких: 2650,00 грн кредитні кошти, 15350,00 грн проценти за користування кредитом.

Вирішення питання розподілу судових витрат.

За правилами ч.1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі витрати: на професійну правничу допомогу.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судовий збір 2422,40 гривень та витрати на професійну правову допомогу в сумі 10000,00 грн.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як визначено Законом України «Про судовий збір», що підтверджується платіжною інструкцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету.

Ціна позову позивачем визначена в розмірі 36503,75 грн. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково на суму 18000,00 грн, що становить 49,31 % від ціни позову, з відповідача на користь позивача суд присуджує 1194,50 грн судового збору (2422,40 грн х 49,31 %).

Понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі представник позивача підтверджує копією Договору №03/06/2024 від 03.04.2024 про надання юридичних послуг, укладеним ТОВ «ФЙК «ПРОЦЕНТ» з адвокатом Руденко К.В; копією Свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2412 від 23.10.2018 на ім`я Руденко К.В.; копією довіреності ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» від 03.06.2024 на представництво інтересів в судах адвокатом Руденко К.В.; Актом приймання-передачі наданих послуг № 5 від 30.10.2024 до договору №03.06.2024 та витягом з Реєстру №1 до вказаного Акту, де зазначено загальну кількість складених позовних заяв 10 шт. на суму 100000 грн, з яких позовна заява про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №3513-2317-1 від 11.12.2023 - вартує 9000 грн + адвокатський запит 1000 грн.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, окрім положень щодо пропорційності такого відшкодування, суд керується положеннями частини 3 статті 141 ЦПК України та виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), їх обсягу, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та фінансового стану обох сторін, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на послуги адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України»; від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Оцінюючи складність цієї справи як типову та малозначну, де участь адвоката не є обов`язковою, враховуючи предмет спору та обставини, які вплинули на ціну позову, напрацьовану практику адвоката за кредитними договорами у відносинах з позивачем, суд зменшує заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу та визначає такі витрати в розмірі 4000,00 грн, що відповідає критерію реальності, розумності та справедливості, а також є співмірним із наданими адвокатськими послугами та розміром задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» заборгованість за Кредитним договором № 3513-2317-1 від 11.12.2023 у розмірі 18000,00 грн (вісімнадцять тисяч гривень), з яких: 2650,00 грн заборгованість за кредитом; 15350,00 грн проценти за користування кредитом

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» понесені судові витрати в розмірі 5194,50 грн (п`ять тисяч сто дев`яносто чотири гривні), з яких: 1194,50 грн судовий збір; 4000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасники справи:

позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ», , місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, 48, м. Київ, 03124;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Суддя А.О. Залеська