Справа № 643/3553/25
Провадження № 2/643/2749/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 Салтівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Скотаря А.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Серікової Я.В.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

установив:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Далі Товариство) звернулось до суду з позовом в обґрунтування якого зазначило, що 12.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 101128393 в електронній формі. Свої зобов`язання за кредитним договором первісний кредитор виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, а відповідач свої зобов`язання за договором не виконав.

16.07.2024 між первісним кредитором та позивачем укладено Договір факторингу № 16072024, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу Товариство набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 11917,77 грн, з яких: 11902,30 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15,47 грн сума заборгованості за відсотками.

Позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 11917,77 грн та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 10.03.2025 провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

03.04.2025 від представника відповідача адвоката Дяченко В.Ю. надійшла заява про вступ у справу як представника та ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

04.04.2025 матеріали справи № 643/3553/25 доставлені в електронний кабінет ОСОБА_2

21.04.2025 від представника відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності, яка обґрунтована таким: у провадженні суду знаходиться позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору № 101128393 укладеного 12.12.2021 між ТОВ «МІОЛАН» та ОСОБА_1 16.07.2024 між ТОВ «МІОЛАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу № 16072024, у відповідності до якого ТОВ «МІОЛАН» передає (відступає) Товариству за плату належні першому Права Вимоги, а Товариство приймає належні ТОВ «МІОЛАН» Права Вимоги до Боржників.

Відповідно до умов вказаного кредитного договору Кредитодавець на умовах та строк визначений договором зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти у сумі 20000 грн, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін, а саме до 11.01.2022.

Графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору про споживчий кредит № 101128393 від 12.12.2021, встановлено єдину дату платежу, а саме 11.01.2022, до якої позичальник має повністю погасити суму кредиту. ОСОБА_1 не виконав покладені на нього зобов`язання у встановлений спосіб та строк та не сплатив на рахунок Кредитодавця грошові кошти на погашення кредиту, чим порушив умови Договору.

Так як кредитним договором № 101128393 чітко встановлений строк його виконання, а саме 11.01.2022, перебіг позовної давності для звернення з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором почався з 12.01.2022. Кредитодавець знав про порушення зобов`язання саме з цієї дати. Термін позовної давності тривалістю три роки для звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором закінчився 12.01.2025, а позивач звернувся до суду з позовною заявою 06.03.2025, отже після спливу строку позовної давності.

Просить відмовити у задоволенні позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 101128393 у розмірі 11917,77 грн у зв`язку з закінченням строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у цьому спорі.

У наданий в ухвалі про відкриття провадження час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні правовідносини: 12.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 101128393 в електронній формі (а.с. 5-9).

Згідно з п. 1 Договору про споживчий кредит кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений у п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та процети за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.

Сума кредиту становить 20000,00 грн, строк кредитування 30 днів з 12.12.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії: 11.01.2022 (п.п. 1.2, п. 1.3, п. 1.4 Договору).

Відповідно до п. 6.1 Договору він укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Свої зобов`язання за договором позики первісний кредитор виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 11), а відповідач свої зобов`язання за договором не виконав.

16.07.2024 між первісним кредитором та позивачем укладено Договір факторингу № 16072024, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників (а.с. 13-15).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024, Товариство набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 11917,77 грн, з яких: 11902,30 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15,47 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 14).

З відомості про щоденні нарахування та погашення убачається, що відповідачу надано кредит в сумі 20000,00 грн, позивачем нараховані проценти та комісії відповідно до умов договору, а відповідачем здійснювались часткові погашення суми кредиту та відсотків, в останнє 10.02.2022 (а.с. 17).

В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі Закон) зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач зі свого боку не виконав умови договору та заборгованість у повному обсязі не погасив. Вказане не заперечується стороною відповідача, хоча відзив на позовну заяву ним подано не було, проте вказані обставини по суті визнані ним у заяві про застосування строків позовної давності.

Розглядаючи питання про застосування строків позовної давності суд виходить з такого: у Цивільному кодексі визначено два види строків позовної давності: загальний і спеціальний (ст.ст. 257, 258 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 256, ч. 1 ст. 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до положень ч. 3- 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Законом України від 15.03.2022 № 2120-розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи.

Позовна заява подана до суду 06.03.2025. Закінчення строку позовної давності, без урахування вимог перехідних положень ЦК України щодо його продовження, припало на 12.01.2025.Обидві події відбулись під час дії в Україні воєнного стану, отже, строк позовної давності в силу приписів пункту 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України не закінчився.

Таким чином, підстав для застосування наслідків пропуску строків позовної давності та, відповідно, відмови в задоволенні позову судом не встановлено, оскільки строки позовної давності не пропущені. За вказаних умов позов має бути задоволений у повному обсязі.

Згідно з квитанцією, що знаходиться у справі, позивачем при поданні позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам та стягує з відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 101128393 у розмірі 11917,77 грн (одинадцять тисяч дев`ятсот сімнадцять гривень 77 копійок), з яких: 11902,30 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15,47 грн - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Відомості про позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відомості про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Ю. Скотар