Справа № 643/5480/24
Провадження № 2-с/643/78/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2024, виданого в цивільній справі № 643/5480/24 за заявою Комунального підприємства "Комплекс з вивозу побутових відходів" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за вивезення побутових відходів з ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ

Салтівським районним судом м. Харкова виданий судовий наказ, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 (боржник) на користь Комунального підприємства "Комплекс з вивозу побутових відходів" (стягувач) заборгованість за послуги з вивезення побутових відходів за період з 01.10.2019 по 31.01.2022 в сумі 3285,80 грн. та судові витрати.

Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати вказаний вище судовий наказ. В обґрунтування посилається на спірність та необґрунтованість розміру заборгованості.

Заявником заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" та надано копію військового квитка серії НОМЕР_1 від 05.04.2025.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Підпунктом 4.2 пункту 4 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину - інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Верховним Судом сформовано сталу практику, згідно з якою військовослужбовці звільняються від сплати судового збору виключно у справах, які пов`язані із захистом їх прав як військовослужбовців.

В правовідносинах в даній цивільній справі боржник виступає в якості споживача послуг, які надаються стягувачем.

Крім того, з даних військового квитка боржника суд позбавлений можливості встановити, що він на даній час виконує обов`язки військової служби.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для звільнення боржника від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши клопотання заявника та додані документи, суд дійшов висновку, що заявлене ОСОБА_1 клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки зміст заявлених ним вимог свідчить про те, що вони не пов`язані з виконанням ОСОБА_1 військових обов`язків та не стосуються його службових обов`язків.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року по справі № П/9901/736/18 зазначено, що згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист. Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З метою забезпечення права боржника на доступ до правосуддя суд застосовує аналогію закону та залишає заяву про скасування судового наказу без руху, надавши боржнику строк для сплати судового збору в розмірі 151,40 грн. за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК Харків обл/мХар Салтіввсь//22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37999607, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0020657, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Способами усунення недоліків заяви є наступні:

1. Надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору за подання до суду заяви про скасування судового наказу в розмірі 151,40 грн.

Керуючись ст. 175,177,185, 258-261, 353 ЦПК України

УХВАЛИВ

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2024, виданого в цивільній справі № 643/5480/24 за заявою Комунального підприємства "Комплекс з вивозу побутових відходів" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за вивезення побутових відходів з ОСОБА_1 - - залишити без руху, надавши ОСОБА_1 строк для сплати судового збору - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що якщо він відповідно до цієї ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 285 цього Кодексу, та усуне вказані в цій ухвалі недоліки, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо він не усуне недоліки заяви у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.А. Крівцов