Справа № 450/669/24 Головуючий у 1 інстанції Мусієвський В. Є.
Провадження № 22-ц/811/3993/24 Доповідач в 2-й інстанції Шеремета Н. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 Микуша Дмитра Михайловича на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , про визнання майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .

05 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 Микуш Дмитро Михайлович подав заяву про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Рівненської області.

В обгрунтування заяви покликається на те, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04 грудня 2024 року відкрито провадження у справі № 918/1061/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника та передбачає концентрацію всіх спорів в межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього його майна до ліквідаційної маси та проведення інших заходів з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна, спори про визнання недійсними результатів аукціону, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником, спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно, спори про стягнення заробітної плати, спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, спори щодо інших вимог до боржника. Законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Матеріали справи, в якій стороною є боржник невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

З наведених підстав просить передати справу № 450/669/24за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , про визнання майнових прав на квартирудо Господарського суду Рівненської області на розгляд в межах справи № 918/1061/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2024 року у задоволенні заяви представника третьої особи ОСОБА_1 Микуша Дмитра Михайловича відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 Микуш Дмитро Михайлович, в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04 грудня 2024 року відкрито провадження у справі № 918/1061/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник. Матеріали справи, в якій стороною є боржник, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи. Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми цього Кодексу мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. Законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Оскільки предметом позову є визнання майнових прав на квартиру, яка належить ОСОБА_1 , даний спір є майновим, а тому підлягає розгляду в порядку господарського судочинства в межах справи № 918/1061/24. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким вимоги заяви задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав..

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Статтею 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 2 ст. 353 ЦПК України).

Пунктом 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Як вбачається з апеляційної скарги, апелянтом оскаржується ухвала Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2024 рокупро відмову у передачі справи на розгляд Господарського суду Рівненської області.

Аналіз положень статті 353 ЦПК України дає можливість дійти висновку, що апеляційному оскарженню підлягає лише ухвала суду першої інстанції, результатом якої є передача справи на розгляд іншого суду.

Отже, ухвала Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2024 року про відмову у передачі справи на розгляд Господарського суду Рівненської області не входить до переліку ухвал, зазначених в ч. 1 ст. 353 ЦПК України, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від судового рішення за результатом розгляду позовних вимог.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 Микуша Дмитра Михайловича на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2024 року.

Оскільки нормами ЦПК України не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у передачі справи на розгляд іншого суду, підстави для відкриття апеляційного провадження були відсутні.

Відтак, апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 Микуша Дмитра Михайловича на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2024 року відкрито помилково.

Відповідно до роз`яснень пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя доповідач постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Статтею 362 ЦПК України визначені підстави для закриття апеляційного провадження.

Незважаючи на те, що стаття 362 ЦПК України не містить такої підстави для закриття провадження, як встановлення після його відкриття помилковості постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, в даному випадку, процесуально вірним буде постановлення судом першої інстанції ухвали про закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційне провадження у даній справі відкрито на підставі помилкового висновку про наявність підстав для оскарження ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2024 рокупро відмову у передачі справи на розгляд Господарського суду Рівненської області.

Верховний Суд неодноразово, висловлював позицію стосовно можливості закриття провадження у справі як помилково відкритого, з посиланням на те, що суд буде діяти не як «суд встановлений законом».

Постановою від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17 Велика Палата Верховного Суду закрила касаційне провадження на підставі статті 396 ЦПК України та сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі помилкового прийняття касаційної скарги до провадження суду касаційної інстанції касаційне провадження у справі належить закрити.

Висновки щодо закриття провадження як помилково відкритого викладено у постановах Верховного Суду від 30 червня 2020 року від 14 квітня 2021 року у справі №333/7816/14-ц, від 26 лютого 2021 року у справі № 29/5005/6381/2011, від 28 березня 2023 року у справі № 638/3288/16-ц, від 30 жовтня 2023 року у справі № 420/1808/21, від 26 червня 2024 року у справі № 642/2325/19 та від 18 липня 2024 року у справі № 635/4828/21.

Оскільки судом апеляційної інстанції помилково відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 Микуша Дмитра Михайловича на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2024 року, яка не оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду, апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 362, 381-384 ЦПК України, суд, -, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 Микуша Дмитра Михайловича на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2024 року закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена 15.04.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк