РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/5679/24

провадження у справі № 2/0285/449/25

08 травня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.

сторони у справі: позивач ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 .

відповідач ОСОБА_3 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Прогонний Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Сікорська Ольга Анатоліївна,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Прогонний Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Сікорська Ольга Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

установив:

Представник позивача подав до суду позовну заяву в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прогонним Є.М., зареєстрований у реєстрі за № 1019 від 23.04.2024. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням Закону України "Про нотаріат" та постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Зокрема, нотаріусом не встановлено факту, що стягувана заборгованість за договором позики є безспірною, оскільки на переконання представника станом на 24.04.2024 заборгованість за договором відсутня. Також, позивач не отримував листа повідомлення з вимогою про сплату боргу. За таких обставин вважає, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Тому подав до суду даний позов.

13.11.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

09.01.2025 відповідач подала до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити у задоволенні вимог позивача. Вказала, що позивач не виконав зобов`язання за договором позики у спосіб, передбачений договором.

Представник позивача та позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, які просили задовольнити.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені, у заявах до суду, кожен окремо, просили справу розглянути у їх відсутності.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд доходить наступного.

Судом встановлено, що 23.04.2024приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Прогонний Євген Михайлович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1019, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 15.12.2022 у розмірі 4 500 доларів США, що еквівалентно 174 084 грн 30 коп, згідно офіційно курсу НБУ станом на 15.03.2024 грн, 2 % на місяць від простроченої суми у розмірі 270 доларів США, що еквівалентно 10 445 грн 06 коп, згідно офіційно курсу НБУ станом на 15.03.2024 грн, та індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1 980 грн 00 коп /а.с.12/.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Сікорською Ольгою Анатоліївною від 25.09.2024відкрито виконавче провадження № 76140297 щодо виконання вказаного виконавчого напису № 1019 від 23.04.2024 /а.с.13/.

У порядку примусового виконання здійснено арешт коштів боржника /а.с.14/.

Вирішуючи справу по суті, суд керується наступним.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається

у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року) ? «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

Однак, з огляду на наявні у справі докази, судом не встановлено тієї обставини, що боржник отримав письмову вимогу стягувача про усунення порушень за зобов"язаннями згідно договору позики від 15.12.2022.

Так, згідно змісту договору позики зареєстрованим місцем проживання позивача зазначено: АДРЕСА_1 .

Натомість, надані суду повідомлення про вручення поштового відправлення не вказують на ту обставину, що позивач отримував письмову вимогу стягувача за вказаним вище зареєстрованим місцем проживання /а.с.37/.

Також, судом не встановлена безспірність розміру заборгованості за спірним договором позики від 15.12.2022, оскільки позивач та його представник заперечують наявність заборгованості за даним договором, на підтвердження чого надали суду ряд доказів.

За таких обставинвбачається, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання судових витрат, встановлено наступне.

Згідно до вимог ст. 141 КПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За таких обставин, у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1211,20 грн.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст.ст.1-16, 18, 259, 628, 630, 634, 663 ЦК України, ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Прогонний Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Сікорська Ольга Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23.04.2024приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прогонним Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 1019.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витратиз оплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін у справі:

позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 );

відповідач ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання - АДРЕСА_3 );

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Прогонний Євген Михайлович ( місцезнаходження - АДРЕСА_4 ), приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Сікорська Ольга Анатоліївна ( місцезнаходження - бульвар Новий, 5, офіс 2.8, м. Житомир).

Суддя А.В.Михайловська