Справа № 946/1145/25
Провадження № 2/946/2208/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1374 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:001:0002.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. №177/02-14 від 18 лютого 2025 року їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки дочка спадкодавців ОСОБА_2 на час смерті спадкодавців не проживала але була зареєстрована з ними за однією адресою.

У судове засідання представник позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2025 відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 належить:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 19 грудня 2003 року, виданого виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради, що також підтверджено довідкою №19, виданою 09 січня 2025 року КП «Ізмаїльське МБТІ»;

- земельна ділянка площею 0,1374 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:001:0002 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №278730 від 17 травня 2005 року.

Відповідно до свідоцтва про смертьсерії НОМЕР_2 , виданого 03 січня 2009 року виконкомом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79742749 від 20 січня 2025 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.

Згідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являється:

- дружина ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданим 04 листопада 1965 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 06 липня 1974 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим 21 листопада 1999 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_6 після укладення шлюбу 21 листопада 1999 року змінила прізвище на « ОСОБА_7 »;

- донька ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим 16 липня 1968 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , виданим 16 січня 1992 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, згідно якого 16 січня 1992 року ОСОБА_8 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою №1068 від 12 грудня 2024 року старости Старонекрасівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

Разом з тим згідно довідки №1068 від 12 грудня 2024 року старости Старонекрасівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району встановлено, що ОСОБА_2 була зареєстрована разом із спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , проте на час відкриття спадщини разом з ним не проживала.

Крім цього, ОСОБА_2 у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулась, тобто вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смертьсерії НОМЕР_8 , виданого 28 березня 2012 року виконкомом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частка земельної ділянки площею 0,1374 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:001:0002, яку вона прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_3 , але не оформила належним чином своїх спадкових прав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79742967 від 20 січня 2025 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутня.

Згідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являється:

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 06 липня 1974 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим 21 листопада 1999 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_6 після укладення шлюбу 21 листопада 1999 року змінила прізвище на « ОСОБА_7 »;

- донька ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим 16 липня 1968 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , виданим 16 січня 1992 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, згідно якого 16 січня 1992 року ОСОБА_8 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою №1069 від 12 грудня 2024 року старости Старонекрасівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Разом з тим згідно довідки №1069 від 12 грудня 2024 року старости Старонекрасівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району встановлено, що ОСОБА_2 була зареєстрована разом із спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , проте на час відкриття спадщини разом з ним не проживала. ОСОБА_2 у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулась, тобто вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 .

Крім цього, встановлено що ОСОБА_2 на спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не претендує, крім того надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ОСОБА_1 .

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. №177/02-14 від 18 лютого 2025 року їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки дочка спадкодавців ОСОБА_2 на час смерті спадкодавців не проживала але була зареєстрована з ними за однією адресою.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майнота право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,1374 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:001:0002 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №278730 від 17 травня 2005 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 09 травня 2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар