ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/938/24 Номер провадження 22-ц/814/1744/25Головуючий у 1-й інстанції Шолудько А. В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
У Х В А Л А

06 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2024 року та на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 20 січня 2025 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2024 року та на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 20 січня 2025 року залишено без руху для уточнення предмета оскарження, а саме зазначення ухвали, що оскаржується, сплати судового збору та надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду з наведенням підстав для його поновлення. Апелянту надано строк для усунення недоліків.

Роз`яснено, що у випадку невиконання вимог ухвали щодо уточнення предмета оскарження та несплати судового збору у десятиденний строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту.

Роз`яснено, що у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, якщо апелянт не звернеться до апеляційного суду із заявою з наведенням підстав для поновлення строку на оскарження ухвали місцевого суду протягом десяти днів з моменту отримання ухвали Полтавського апеляційного суду від 17 березня 2025 року.

На виконання вимог ухвали Полтавського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху скаржником надано заяву про усунення недоліків, відповідно до якої ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2024 року. Крім того, ОСОБА_1 в даній заяві просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Розглянувши зазначену заяву встановлено, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У статті 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина 1 статті 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Як вбачається з апеляційної скарги та із заяви про усунення недоліків, апелянт просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції відповідно до буквального змісту кожного з пунктів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).

Таким чином, право на суд, складовим якого є право доступу до правосуддя, в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, може бути обмежено на національному рівні з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності при застосуванні відповідних правових засобів, передбачених процесуальним законом. Наведене не має наслідком порушення права на доступ до суду.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2024 року про відкриття провадження у справі №535/938/24, яка не віднесена до визначеного частиною першою статті 353 ЦПК України переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.

Наведене дає підстави для висновку про те, що законом передбачено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку, при цьому, у разі оскарження ухвали суду першої інстанції, яка не передбачена переліком, для апеляційного суду також діє імперативна норма, яка передбачає повернення апеляційної скарги.

В свою чергу, у переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, відсутня ухвала про відкриття провадження у справі, відтак дана ухвала не може бути предметом окремого оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 2 ст. 353 ЦПК України).

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2024 року про відкриття провадження у справі №535/938/24 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню скаржнику.

Як зазначено апеляційним судом в ухвалі від 17 березня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, для належного усунення недоліків скаржнику необхідно було у строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали апеляційного суду надати до Полтавського апеляційного суду докази сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 20 січня 2025 року про виправлення описки, яка підлягає апеляційному оскарженню. Однак ОСОБА_1 в заяві про усунення недоліків просить звільнити його від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, а отже, саме правові приписи, закріплені в наведеному Законі, підлягають застосуванню під час обчислення судового збору, його сплати, а також звільнення осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частина 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 160/15864/20 (провадження № 11-177апп21) зазначено, що ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Врегулювання сплати судового збору положенням зазначеної норми права є спеціальним щодо положень ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом врегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.

Таким чином, споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у випадку, якщо вони є позивачами і звертаються до суду із позовами про захист прав споживачів.

В даному випадку апелянт є відповідачем у справі про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. Тому ні предмет цього спору, ні сам апелянт не можуть підпадати під дію Закону України «Про захист прав споживачів», тому відсутні підстави для звільнення апелянта від сплати судового збору за подання апеляційної скарги з мотивів, наведених ним в тексті заяви про усунення недоліків.

За таких обставин, слід вважати, що недоліки належним чином апелянтом не були усунуті, а тому апеляційну скаргу необхідно вважати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст.ст.353, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2024 року та на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 20 січня 2025 року - вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов