Провадження № 2/932/41/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Петуніна І. В.,

за участю секретаря Тимощук К. А.,

позивач: ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»,

представники позивача: Дяченко В. Є., Васюта К. С.,

відповідач: ОСОБА_1 ,

представник відповідача: Коляда В. В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики в обґрунтування якого вказав, що 23.19.2019 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір позики в тому числі на умовах фінансового кредиту № та отримання кредиту згідно Заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладання електронного Договору позики № від 14.01.2020, що акцептована відповідачем 14.01.2020 шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчинення одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України), відповідно до якого відповідачу наданий кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 в межах строку дії договору 36 місяців з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеним сторонами. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «Інфінанс» було перераховано грошові кошти у розмірі грн (суму переведених коштів позивач у позові не вказав).

14.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений Договір факторингу № 14-07/21 за яким ТОВ «Інфінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за Договором позики № від 23.12.2019, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем.

В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників позивачу за Договором відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 в тому числі за Договором позики № від 23.12.2019, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем.

Загальний розмір заборгованості станом на 11.12.2023 становить 102036,61 грн, з яких за тілом кредиту 5150 грн, за відсотками 96886,61 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач росить стягнути 61750,74 грн, з яких за тілом кредиту 5150 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» - 56600,74 грн.

Дану заборгованість просив стягнути з відповідача на свою користь, разом з витратами на сплату судового збору в сумі 2684 грн та витратами на правничу допомогу в сумі 17000 грн.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, за змістом якого він просить відмовити у позові з наступних підстав. Відповідач заперечує, що він акцептував 14.01.2020 договір позики шляхом підписання ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 4r5v4z. Така довідка не є достанім та достовірним доказом, оскільки складена позивачем. Відповідач заперечує факт підписання ним такого договору позики, анкети на транш від 14.01.2020, оскільки жодних акцептів не здійснював і на його номер телефону не надходило одноразових ідентифікаторів, які він мав би кудись вводити.

За наданим Договором факторингу № 14-07 від 14.07.2021, право вимоги переходить до Фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру боржників, однак такий акт в матеріалах справи відсутній, а тому право вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Вердикт Капітал» не перейшло, та відповідно не перейшло до позивача.

Крім цього, в порушення п. 2.3 Договору факторингу № 14-07 від 14.07.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» самостійно донараховує суму боргу станом на 10.01.2023 та передав розраховану суму боргу позивачу.

Крім цього, за умовами п.п. 8.2.2 п. 8.2 Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, первісний кредитор зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги повідомити боржника про факт відступлення права вимоги за договором позики та про передачу персональних даних. ТОВ «Вердикт Капітал» не здійснювало таких дій та не надсилало жодних повідомлень, доказів цьому не надано в установлені процесуальним законодавством строк.

Як зазначено в акцепті оферти від 14.01.2020 на отримання кредиту згідно Заявки-Анкети № від 14.01.2020 в рамках Договору надання позики в тому числі на умовах фінансового кредиту № № від 23.12.2019, сума кредиту становить 5150 грн, строк користування кредитом (траншем) 30 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за 1 день користування, вартість у грошову вираженні 2704,00 грн. Отже, враховуючи вимоги законодавства та усталену судову практику, первісний кредитор і всі наступні не мали права на нарахування відсотків, а відтак, розмір відсотків які могли бути нараховані становить 2704,00 грн.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то позивачем не надано детального опису робіт, в матеріалах справи відсутні докази виконаних робіт. (наданих послуг) АО «Лігал Ассістанс». Також у різних цивільних справах використовується одна й та сама платіжна інструкція № від 09.11.2023 на 51000 грн та заявлено 17000 грн витрат на правову допомогу, як таких, що понесені відповідно до цієї платіжної інструкції саме в цій судовій справі. До справи не додані докази, що оплата пройшла саме за складання цього цього позову, до того ж позов підписаний позивачем, а не не АО «Лігал Ассістанс».

Поміж іншого, заявлений розмір витрат на правничу допомогу є не спів мірним зі складністю справи, обсягом та ціною позову, що вказує на їх безпідставність.

Позивачем, після отримання відзиву, надані пояснення по справі, де він зазначив, що укладений між відповідачем та первісним кредитором Договір відповідає формі, передбаченій ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Відповідач тільки вказує на не укладання договору та недоведеність перерахування коштів, між тим сам будь-яких доказів цього не надає. Також, будь-яких сумніві у здійсненні оплати за Договором факторингу не виникає, оскільки на виконання умов Договору факторингу сторони підписали Акт приймання-передачі Реєстру боржників та Акт приймання-передачі Реєстру боржників, які долучені до матеріалів справи. Договори не оскаржують ся в судовому порядку та є дійсними. Щодо нарахування відсотків, то сторони погодили, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений до п. 1.15 Договору або додатковими сторонами, зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на період фактичного користування кредитом.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Представник позивача до судового засідання не з`явився, позивач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без участі його представника, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач та його представник до судового засідання не з`явилися, відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, просить у прозові відмовити.

За клопотанням позивача судом витребувано інформацію про належність відповідачу банківської картки та рух коштів по ній за 14.01.2020.

Інших клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

08.01.2024 ухвалою суду відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначено на 11.04.2024.

Ухвалою судді від 26.12.2024, провадження у цій справі прийняте іншим суддею, оскільки попередня суддя була звільнена у відставку та розгляд справи по суті призначено на 28.01.2025.

Ухвалою від 26.12.2024 задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання з її участю в режимі ВКЗ.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 23.19.2019 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір позики в тому числі на умовах фінансового кредиту № та отримання кредиту згідно Заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладання електронного Договору позики № від 14.01.2020 на 30 днів зі ставкою 1,75%, що підтверджується Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 23.12.2019; пропозицією надання 3-го траншу кредиту згідно Заявки-анкети № від 14.01.2020 в рамках Договору надання позики в тому числі на умовах фінансового кредиту № № від 23.12.2019 (оферта); Акцептом оферти від 14.01.2020 на отримання 3-го траншу кредиту згідно Заявки-анкети № від 14.01.2020 в рамках Договору надання позики в тому числі на умовах фінансового кредиту № № від 23.12.2019; Заявкою-Анкетою на отримання кредиту від 14.01.2020; довідкою про ідентифікацією відповідача.

За довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-1308 від 14.01.2020, було перераховано 5150 грн 14.01.2020 о 18.25 на картку НОМЕР_1 .

14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило право вимоги за боржників, виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрі боржників (Додаток № 3), де зокрема зазначений Договір з відповідачем із загальною сумою заборгованості 54540,74 грн., з яких 5150 грн тіло кредиту, 49390,74 грн відсотки за кредитом. Згідно п. 6.1.4 зазначеного договору, право вимоги переходить до Фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників (Додаток № 2) який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого права вимоги.

Платіжним дорученням № М1 від 14.07.2021, ТОВ «ІНФІНАНС» сплатило ТОВ «Вердикт Капітал» 1561454,09 грн за Договором відступлення права вимоги № 14-07/21 від 14.07.2021.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладений договір № 10-01/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за договорами позивачу, в тому числі і за договором до відповідача на загальну суму заборгованості 102036,61 грн.

Відповідачем не виконувались умови кредитного договору, у зв`язку з чим, враховуючи вимоги розумності, співмірності та пропорційності позивач росить стягнути 61750,74 грн, з яких за тілом кредиту 5150 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» - 56600,74 грн.

Згідно довідки АТ «КБ «Приватбанк» від 15.02.2025, відповідачу належить банківська картка НОМЕР_2 та йому був зарахований переказ на карту 5150 грн.

V. Оцінка суду

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, підписанням договорів сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Як унормоване в ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зміст статей 610, 612 ЦК України, регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Матеріалами справи підтверджено укладання відповідача Договору кредитування з ТОВ «ІНФІНАНС» та перерахування останнім на банківську картку відповідача тіла кредиту у сумі 5150 грн.

Між тим, як зазначено у п. 6.1.4 Договір факторингу № 14-07/21 від 14.07.2021, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал», право вимоги переходить до Фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників (Додаток № 2) який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого права вимоги.

Вказаний Акт приймання-передавання Реєстру Боржників (Додаток № 2) до матеріалів справи не доданий, а тому до доказів переходу права вимоги від ТОВ «ІНФІНАНС» до ТОВ «Вердикт Капітал» відсутні. Відповідно, право вимоги не перейшло від ТОВ «Вердикт Капітал» до позивача і тому у позивач не має права вимоги до відповідача за укладеним 23.19.2019 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 . Договором позики в тому числі на умовах фінансового кредиту № та отримання кредиту згідно Заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладання електронного Договору позики № від 14.01.2020 на 30 днів зі ставкою 1,75%.

Також, за змістом ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживчий кредит», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Наведені приписи дають підстави для висновку, що ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживчий кредит» встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Подібні висновки викладено у постанові ВС від 08.12.2021 у справі № 409/1398/18.

Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживчий кредит», не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно з цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. При цьому суд враховує висновки, викладені у постанові ВС від 21.09.2022 у справі № 751/11211/16-ц.

Позивач у позові взагалі не зазначив відомостей на виконання вищевказаних вимог Закону та матеріали справи не містять жодного доказу виконання позивачем ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживчий кредит» про досудове врегулювання спору, відтак відсутня підстава для задоволення позову.

Таким чином, враховуючи відсутність у справі належних та допустимих доказів щодо підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників (Додаток № 2), відсутність у матеріалах справи направлення відповідачу повідомлення про необхідність погасити суму заборгованості, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги не задовольняються, то сплачений позивачем судовий збір в сумі 2684,00 грн покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 76, 77, 81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , місцезнаходження за адресою: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, 01133 до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складене 05.05.2025.

Суддя І. В. Петунін