06.05.2025
Справа № 696/382/25 2-о/696/35/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Білопольської Н.А.,

за участю секретаря Бондарь Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Зачепу Л.О. звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки від 13 жовтня 1965 року (без номеру) та вкладки до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 14 квітня 1988 року.

В обґрунтування заяви вказує, що вона 05 березня 2025 року звернулася у відділ обслуговування громадян № 11 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення їй пенсії за віком, згідно із ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 38 від 12 березня 2025 року їй було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки при обчисленні страхового стажу не взята до уваги трудова книжка від 13 жовтня 1965 року (без номеру) та вкладка до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 14 квітня 1988 року, так як в них її рік народження зазначений «1949», а по паспорту та іншим документам - «1950».

Невірне зазначення року народження у трудовій книжці та у вкладці до трудової книжки є перешкодою для врахування трудового стажу та призначення заявнику пенсії за віком, тому вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Зачепа Л.О. не з`явилися. Представник заявника надала суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони заявника, заяву ОСОБА_1 підтримує та просить її задовольнити.

Від заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області представник до суду не з`явився, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надходило.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Як вбачається із паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Кам`янським РВ УМВС України в Черкаській області 18 березня 2006 року, заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 25 червня 1965 року в с. В.Рача Радомишльського району Житомирської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_2 , про що зроблено актовий запис за № 18 від 26 березня 1950 року (а.с. 6).

Водночас із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого 29 жовтня 1966 року Золотополенською сільською радою Кіровського району Кримської області, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , 1950 року народження, уклали шлюб та дружині після реєстрації одруження присвоєно прізвище « ОСОБА_4 », про що зроблений відповідний актовий запис за № 55 (а.с. 8).

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9, сформованого 04 березня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 22 червня 1982 року розірвали шлюб, номер актового запису 69, складеного міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Після державної реєстрації розірвання шлюбу у ОСОБА_1 залишилось прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. 9, 23 (на звороті)).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3, сформованого 04 березня 2025 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 15 червня 1982 року уклали шлюб, про що виконавчий комітет Чорнянської сільської ради Каховського району Херсонської області склав актовий запис № 20. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

23 грудня 1986 року шлюб між ОСОБА_5 і ОСОБА_7 розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області зроблено актовий запис № 139. Після державної реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_7 присвоєно прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. 10, 24).

17 квітня 1987 року ОСОБА_3 і ОСОБА_8 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим Федорівською селищною радою Сургутського району Тюменської області, актовий запис № 41. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. 24 (на звороті)).

У трудовій книжці від 13 жовтня 1965 року рік народження заявника ОСОБА_1 зазначено «1949» (а.с. 11-13).

У вкладці в трудову книжку серії НОМЕР_1 від 14 квітня 1988 року зазначено рік народження заявника ОСОБА_1 «1949» (а.с. 13 (на звороті) - 14). Відповідно до ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового соціального страхування, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року (далі - Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.

Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Як передбачено п. 2.12. Інструкції, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Із наданої заявником трудової книжки вбачається, що на першій сторінці неправильно записано рік народження заявника, що зумовило необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки з вини адміністрації роботодавця не може бути підставою для позбавлення заявника її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року по справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносилися відповідальним працівником роботодавця, а не особисто нею, більше того, недоліки заповнення трудової книжки не є підставою вважати, що трудова книжка не належить заявнику.

Порівнявши та співставивши встановлені відомості з трудової книжки з іншими документами, суд дійшов висновку, що саме заявнику ОСОБА_1 , 1950 року народження, належить трудова книжка, видана 13 жовтня 1965 року, із вкладкою до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 14 квітня 1988 року.

Враховуючи, що трудова книжка є тим документом, що підтверджує право на призначення пенсії за віком, і встановлення факту її належності має для заявника юридичне значення, суд вважає за можливе задовольнити заяву в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 89, 264-265, 293, 315, 319, 352 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудової книжки від 13 жовтня 1965 року (без номеру), та вкладки до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 14 квітня 1988 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 виданий Кам`янським РВ УМВС України 18 березня 2006 року; РНОКПП: НОМЕР_6 .

Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, юридична адреса: вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000; .

Суддя Н.А. Білопольська