Справа № 301/762/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2025 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Симканич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Хустської районної військової адміністрації,про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 , де третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Хустської районної військової адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Посилається на те, що 21 липня 2018 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом за №62.

Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з батьком та знаходиться на його повному утриманні.

Шлюб фактично припинив своє існування через втрату сімейних відносин, взаєморозуміння та підтримки. Спільне проживання та ведення спільного господарства припинилося.

Відповідачка самостійно ухвалила рішення залишити місце спільного проживання, забрала свої особисті речі та виїхала. При цьому спільна дитина залишилася проживати з позивачем, що свідчить про фактичне припинення сімейних відносин.

Саме з липня 2024 року виконує всі обов`язки, необхідні для належного утримання дитини, забезпечую її всім необхідним, для сина створені належні умови для проживання та повноцінного розвитку.

Відповідачка добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не забезпечує належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку нашої дитини, не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його життям та здоров`ям. ОСОБА_2 взагалі не приходить до дитини, не телефонує, не дбає про фізичний розвиток дітей, матеріально не утримує, тобто не виявляє щодо своєї дитини жодного батьківського піклування.

З липня 2024 року і по цей час мати не відвідує дитину, хоча їй ніхто цього не забороняв і для цього у неї є можливість. Саме в цей важкий період у житті дитини, коли сину потрібно найбільше уваги, турботи та допомога матері, відповідачка свідомо, без поважних причин демонстративно ухилилася від виконання своїх обов`язків.

Поведінка відповідачки не може бути визнана батьківською турботою за дитину, коли мати самостійно усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються батьком самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки, яка грошових коштів на утримання сина не надає.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків.

З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення, відповідачки батьківських прав.

Оскільки дитина знаходиться на його повному утриманні, відповідачка ОСОБА_2 належним чином не утримує свого сина, а позбавлення батьківських прав не звільняє її від обов`язку щодо утримання дитини, вважає за доцільне стягнути з неї аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення ним повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, а подав заяву ( а. с. 61), якою позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути в його відсутності

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, а подала заяву ( а. с. 59), якою позов визнала, не заперечує проти його задоволення, просила справу розглянути в її відсутності.

Представник третьої особи без самостійних вимог орган опіки та піклування Хустської районної військової адміністрації в судове засідання не з`явився, а подав заяву ( а. с. 62-63), якою не заперечив проти задоволення позову, просив справу розглянути у його відсутності. причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 21 липня 2018 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом за №62, що стверджується копією свідоцтва про шлюб ( а. с. 24).

Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження (а. .с 25), який проживає разом з батьком та знаходиться на його повному утриманні.

Шлюб фактично припинив своє існування через втрату сімейних відносин, взаєморозуміння та підтримки. Спільне проживання та ведення спільного господарства припинилося.

Відповідачка самостійно ухвалила рішення залишити місце спільного проживання, забрала свої особисті речі та виїхала. При цьому спільна дитина залишилася проживати з позивачем, що свідчить про фактичне припинення сімейних відносин.

Саме з липня 2024 року виконує всі обов`язки, необхідні для належного утримання дитини, забезпечую її всім необхідним, для сина створені належні умови для проживання та повноцінного розвитку.

Відповідачка добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не забезпечує належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку нашої дитини, не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його життям та здоров`ям. ОСОБА_2 взагалі не приходить до дитини, не телефонує, не дбає про фізичний розвиток дітей, матеріально не утримує, тобто не виявляє щодо своєї дитини жодного батьківського піклування.

З липня 2024 року і по цей час мати не відвідує дитину, хоча їй ніхто цього не забороняв і для цього у неї є можливість. Саме в цей важкий період у житті дитини, коли сину потрібно найбільше уваги, турботи та допомога матері, відповідачка свідомо, без поважних причин демонстративно ухилилася від виконання своїх обов`язків.

Поведінка відповідачки не може бути визнана батьківською турботою за дитину, коли мати самостійно усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються батьком самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки, яка грошових коштів на утримання сина не надає.

Відповідно до акту обстеження факту проживання Іршавської міської ради 18.03.2025 року №01-41/189 ( а. с. 26) відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично зі слів сусідів та на дату складання акту проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( а. с. 32, 33) пояснили, що відповідачка ОСОБА_2 залишила дитину з позивачем ОСОБА_1 та переїхала проживати в інше місце . Дитину виховує та матеріально забезпечує позивач ОСОБА_1 .. Відповідачка ОСОБА_2 додому не повертається, дитині не телефонує, матеріально її не утримує. На його думку дитині буде краще залишитися проживати з батьком ОСОБА_1 ..

Згідно з характеристикою Іршавської міської ради Закарпатської області №01-44/41 від 19.03.2025 року ( а. с. 27) позивач є уродженцем с. Лоза і постійним мешканцем м. Іршава з 2018 року. Виховувався в повній благополучній сім`ї. Навчався в Лозянській ЗОШ ІII ст. Після закінчення школи навчання продовжив у Виноградівському ДК МДУ. На даний час офіційно не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків. Одружений. Має малолітнього сина. Скарг на його поведінку від сусідів та мешканців міста до міськвиконкому не надходило.

Відповідно до довідки сімейного лікаря ОСОБА_5 на «Д» обліку у сімейного лікаря з приводу захворювань ОСОБА_1 не перебуває ( а. с. 29).

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, наявної незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває ( а. с. 28).

Орган опіки та піклування Хустської районної військової адміністрації вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується висновком №01-27/755 від 14.04.2025 року ( а. с. 50-51).

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків.

Поведінка відповідачки не може бути визнана батьківською турботою за дитину, коли мати самостійно усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються батьком самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Всі ці факти у сукупності, а також і кожна з них окремо вказують на те, що відповідачка ухилилася від виконання своїх обов`язків.

За таких обставин суд приходить до висновку, про підставність та обґрунтованість позовних вимог, тому вони підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 149, 150, 153, 263-265, 268, 272, 273, 280, 281-285 ЦПК України, ст. ст. 160, 161, 164, 166, 80, 182 СК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи з 21.03.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 гривень 20 копійок судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар