Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Заочне

23 квітня 2025 рокуселище Романів

Вступна частина

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Шакалова А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" , бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133 до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1.Рух справи.

1.1. 21 лютого 2025 року позовна заява надійшла до суду, у цей же день справа розподілення головуючому судді Шакалову А.В.

1.2. Ухвалою суду від 24 лютого 2025 відкрито провадження по справі, ухвалено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також направлено запит до АТ «ОЩАДБАНК», щодо належності банківської картки, куди зараховувались кошти.

1.3. 28 січня 2025 року на адресу суду надійшла відповідь від ПАТ «Банк Восток» щодо власника картки та виписки з рахунку.

1.4. Відповіді на запит суд не отримав.

1.4.Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштових відправлень.

1.6. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

1.7. Суд, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

2.Обґрунтування позовних вимог.

2.1. У лютому 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №484809-КС-013 від 15.07.2024 в розмірі 71 941,27 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 20434,22,00 грн, суми прострочених платежів по процентах в розмірі 442023,09 грн, суми прострочених платежів за комісією в розмірі 7303,85 грн, та судові витрати.

2.2. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.07.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 був укладений договір №484809-КС-013 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, який визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 69 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку відповідача. Натомість відповідач, отримавши кредитні кошти, умови кредитного договору не уповному обсязі не виконує.

2.3. Відповідачем часткову оплату відповідно до договору, а саме сплачено 53199,00 грн.

2.4. Станом на 08.02.2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 719741,27 грн, яку товариство просить стягнути на свою користь.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Обставини справи встановлені судом щодо тіла кредиту.

1.1. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку.

1.2. 15.07.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладений договір № 484809-КС-013 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до п. 2.1 якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 69 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

1.3. За умовами договору строк, на який надано кредит, становить 24 тижні.

1.4. Процентна ставка за кредитом: в день 1,5 фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Комісія за надання кредиту становить 7300,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 69 000,00 грн. Термін дії договору: до 31.12.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 204524,05,00 грн. Орієнтована реальна річна процентна ставка: 19672,25% (пункти 2.3 - 2.9 договору). Сторони в п. 3.2 договору кредиту погодили «Графік платежів», яким передбачено розмір платежів та дату їх внесення позичальником.

1.5. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0646 на номер телефону НОМЕР_2 .

1.6. До позовної заяви долучено візуальну форму послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 484809-КС-013 від 15.07.2024 року.

1.7. Згідно з доданим позивачем до позовної заяви розрахунком розмір заборгованості ОСОБА_1 за наданим кредитом станом на 08.02.2025 року становить за тілом кредиту 20434,33 грн.

1.8. Відповідно до п. 6.11 Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) затверджених наказом директора ТОВ «БІЗПОЗИКА» № 9-ОД від 02.04.2024, введених в дію з 10:00 03.04.2024. Черговість погашення вимог за Договором. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:

1) У першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом.

2) У другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом.

3) У третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору.

1.9. З урахуванням зазначеного положення правил, суд звертає увагу не неправильний розрахунок заборгованості. Позивачем заявлено, що відповідач має заборгованість у розмірі 20434,33 грн. Проте, прості математичні розрахунки вказують, що заборгованість становить 15801,00 грн (69000-53199 =15801,00).

1.10. п. 6.11 Правил однозначно говорить, що після внесення відповідачем коштів вони мали бути зараховані на оплату тіла кредиту.

1.11. На підставі викладено суд приходить до висновку, що заборгованість за тілом кредиту становить 15801,00 грн. І саме ця сума має бути стягнути з відповідача.

2. Обставини встановленні судом, щодо нарахованих відстотків.

2.1. Відповідно до п. 6.1. Правил за користування Кредитом Позичальнику нараховуються, а Позичальник повинен сплатити кредитодавцю проценти у розмірі, який зазначено в Договорі про відкриття кредитної лінії. Обчислення строку користування Кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів Користування кредитом відповідно до умов Договору. Таким чином, проценти за користування кредитом, щоденно нараховуються на неповернену суму Кредиту з першого дня перерахування суми Кредиту Позичальнику (перерахування грошових коштів на поточний (картковий) рахунок Позичальника) до дня (включно), коли позичальник повністю виконав зобов`язання.

2.2. п. 2.4. Договору № 484809-КС-013 визначено, що стандартна процентна ставка за кредитом в день 1,5000000 фіксована. Фіксована процента ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору.

2.4. При аналізі норм договору суд враховує Закон України «Про споживче кредитування., а саме ч. 5 ст. 8 цього Закону, де йдеться, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

2.5. Крім того, відповідно до ч. 17 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів -2,5%, протягом наступних 120 днів -1,5%.

2.6. Враховуючи, що Закон № 3498-ІХ від 22.11.2023р.набрав чинності 24.12.2023р.,

то із 25.12.2023р.по 23.04.2024(протягом перших 120 днів)максимальний розмір денної процентної ставки за користування кредитними коштами не може перевищувати -2,5%;

з 24.04.2024 по 22.08.2024(протягом наступних 120 днів)розмір денної процентної ставки за користування кредитними коштами не може перевищувати 1,5%.

Надалі з 23.08.2024 р.діє ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

2.7. Суд самостійно перерахував відсотки на підставі наданого позивачем розрахунку, з урахуванням зменшення тіла кредиту, яке відбулось 22.07.2024.Вважаю, що правильний розрахунок заборгованості по відсотках буде наступний:

1) 69000,00 грн*1,5%*1 день =1035,00 грн розмір відсотків за 15.07.2024;

2) 38634,33 грн*1,5%*1 день =579,00 грн розмір відсотків за 16.07.2024;

3) 24634,33 грн*1,5%*5 днів=1847,55 грн розмір відсотків за період з 17.07.2024 по 21.07.2024;

4) 15801 грн*1,5%*32 дні = 7584 грн розмір відсотків за період з 22.07.2024 по 22.08.2024;

5) 15801 грн *1%*130 днів =29529 грн розмір відсотків за період з 23.08.2024 по 31.12.2024.

2.8. Загальний розмір заборгованості за відсотками складає 40574,55 грн і сама ця сума повинна бути стягнута з відповідача.

3.Законодавство що регулює спірні правовідносини сторін.

3.1. Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

3.2. Приписи частин 1, 3 статті 509 ЦК України передбачають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

3.3. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

3.4. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

3.5. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

3.6. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

3.7. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

3.8. Згідно із ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

3.9. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

3.10. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

3.11. Згідно з ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

3.12. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

3.13. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України).

3.14. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

3.15. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

3.16. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України).

3.17. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

3.18. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

3.19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

3.20. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

3.21. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові

3.22. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

3.23. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

3.24. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

3.25. За правилами ч. 8, 12 ст. 11 даного Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

3.26. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

3.27. Стаття 12 Закону № 675-VIII визначає яким чином підписуються угоди у сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

3.28. Із системного аналізу положень вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

3.29. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

3.30. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайт інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

3.31. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").

3.32. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

3.33. Встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що ОСОБА_1 не виконав в повному обсязі передбачених кредитним договором обов`язків з повернення одержаних в якості кредиту грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом, що своєю чергою відповідно до закону та умов договорів порушило права кредитора ТОВ «Бізнес Позика».

3.34. Отже, на переконання суду, наявні у матеріалах справи докази, підтверджують факт укладення між сторонами кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та наявність простроченої заборгованості за кредитним договором, зважаючи також на відсутність контррозрахунку, який би спростував наявність боргу та його розмір.

4. Висновок суду.

4.1. Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за кредитним договором № 484809-КС-013 від 15.07.2024 в сумі в сумі 56 375,55 грн, з яких - сума прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 15 801 грн, сума прострочених платежів по процентах в розмірі 40574,55 грн, оскільки заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

4.2. Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за комісією в розмірі 7303,85 грн, оскільки така вимога не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та досліджених доказах по справі.

4.3. Керуючись положеннями ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07 червня 2023 року у справі № 686/14530/15 (провадження № 61-13299св22), в якій суд касаційної інстанції зауважив, що оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в такому випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними й вказані кошти не підлягають сплаті позичальником).

4.4. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по простроченим платежам за разовою комісією в сумі 7303,85 грн, встановленою саме за надання кредиту як фінансового інструменту, необхідно відмовити із наведених підстав.

4.5. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1897,17 грн (78,35% задоволених вимог) судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

4.6. При ухваленні рішення суд керувався ст.ст. 2-5, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Рішення судді.

1.1.Позов задовольнити частково.

1.2.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» , бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133 заборгованість в сумі 56 375,55 грн, з яких - сума прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 15 801,00 грн, сума прострочених платежів по процентах в розмірі 40 574,55 грн

1.3.У задоволенні решти вимог позову відмовити.

1.4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» суму сплаченого судового збору у розмірі 1897,17 грн.

2. Роз`яснення суду, щодо порядку оскарження рішення суду та набрання ним законної сили.

2.1. Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

2.2. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

2.3.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення.

2.4. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

2.5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення до Житомирського апеляційного суду.

2.6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

2.7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяАндрій ШАКАЛОВ