Справа № 521/5493/25
Номер провадження № 4-с/521/42/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Бобуйка І.А.,

секретаря судового засідання Шелкопляс В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) органу примусового виконання рішень, суб`єкт оскарження: Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),-

В С Т А Н О В И В :

07.04.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, на дії (бездіяльність) органу примусового виконання рішень, у якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Хаджибейського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, 65005 м. Одеса, вул. Старицкого, 10-А) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), накладеного постановою першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 27.09.2010 року в рамках виконавчого провадження ВП №B-6/831;

- зобов?язати Хаджибейський відділ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, 65005 м. Одеса, вул. Старицького, 10-А) зняти арешт з майна ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), накладений постановою першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 27.09.2010 року в рамках виконавчого провадження ВП №B-6/831;

- зобов?язати Хаджибейський відділ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, 65005 м. Одеса, вул. Старицького, 10-А) вчинити дії по вилученню з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна запис про обтяження нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: №53263138; дата державної реєстрації обтяження: 05.10.2010 року; предмет обтяження: 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 , підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.09.2010 року, видана першим Маліновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ВП №B-6/831, ОСОБА_2

07.04.2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси, справу розподілено судді Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйку І.А.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, скаргу просив задовольнити.

Представник Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до судового засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 446 ЦПК України, судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Відповідно до положень ст.447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За частиною першою ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно інформації, наданої приватним нотаріусом Рубінчиком Л.О., в Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна наявний запис №53263138 від 05.10.2010 року про обтяження належного скаржнику на праві власності нерухомого майна, а саме: 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.09.2010 року, виданої Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ВП №B-6/831, ОСОБА_2 .

28.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі Управління забезпечення примусового виконання рішень Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з клопотанням про зняття арешту з майна скаржника в рамках виконавчого провадження №B-6/831.

Однак, за повідомленням Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03.04.2025 року №44590 виконавче провадження, в межах якого накладено арешт вищевказаною постановою, не встановлено.

Відповідно до п.1,2,3 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 01січня року, наступного за роком завершення їх діловодством.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року, редакція якого діяла на момент проведення виконавчих дій, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов?язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року, редакція якого діяла на момент проведення виконавчих дій, державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону. Державний виконавець зобов?язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Положеннями статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року, редакція якого діяла на момент проведення виконавчих дій, передбачено, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно матеріалів скарги, впродовж останніх 15 років скаржник як боржник у виконавчому провадженні, не отримував жодного виконавчого документу та випадково дізнався про накладення арешту на належне йому на праві власності майно.

Судом встановлено, що зазначені обставини з об?єктивних причин позбавляють скаржника можливості надати до суду в якості доказів постанови державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження, про накладення арешту на майно, про закриття виконавчого провадження, так як оригінали зазначених документів знаходились у державного виконавця.

За приписами ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року, редакція якого діяла на момент проведення виконавчих дій, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов?язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв?язку із завершенням виконавчого провадження.

Аналогічне положення міститься і в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» №1404 -VIII від 02.06.2016 року, відповідно до якої у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв?язку із закінченням виконавчого провадження.

Таким чином, за приписами вищенаведених правових норм арешт з майна ОСОБА_1 підлягав зняттю Хаджибейським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) при закритті виконавчого провадження або поверненні виконавчого документу стягувачу, проте, в порушення вимог чинного законодавства, при закритті виконавчого провадження державним виконавцем не вирішено питання про зняття арешту, накладеного постановою від 27.09.2010 року.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.10.2022 року № 203/3435/21 (61-5467св22) зазначено: наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі №161/14034/20 (провадження №61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі №645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Відповідно до ст.450 ЦПК України, Скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

Згідно ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 1, 6, 34, 39 42 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 15-16, 263, 447 - 453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) органу примусового виконання рішень, суб`єкт оскарження: Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Хаджибейського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, 65005 м. Одеса, вул. Старицкого, 10-А) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), накладеного постановою першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 27.09.2010 року в рамках виконавчого провадження №B-6/831;

Зобов?язати Хаджибейський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, 65005 м. Одеса, вул. Старицького, 10-А) зняти арешт з майна ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), накладений постановою першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 27.09.2010 року в рамках виконавчого провадження №B-6/831;

Зобов?язати Хаджибейський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, 65005 м. Одеса, вул. Старицького, 10-А) вчинити дії по вилученню з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна запис про обтяження нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: №53263138; дата державної реєстрації обтяження: 05.10.2010 року; предмет обтяження: 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 , підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.09.2010 року, видана першим Маліновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, №B-6/831, ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Бобуйок І.А.