Єдиний унікальний номер: 728/743/25
Номер провадження 2/728/346/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Бахмачі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 , 1/2 частини якого як за членом колгоспного двору та на 1/2 його частини в порядку спадкування, як спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 28.03.2025 року відкрито провадження у справі визначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.04.2025 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися. У наданій заяві просив суд розглядати справу без його участі та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив суд розглядати справу без його участі. Позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. У визначений судом строк відзив на позов не подав.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається зі змісту довідки за № 276, виданої 29.01.2025 року Курінським старостинським округом Бахмацької міської ради Чернігівської області, будинковолодіння розташоване в АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року належало до суспільної групи - колгоспний двір, в якому були зареєстровані: голова двору - ОСОБА_3 , 1943 р.н., син - ОСОБА_1 , 1967 р.н. (а.с. 15).

Технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна підтверджує, що будинок з надвірними будівлями споруджувався в колгоспному дворі в 1955-1980 роках (а.с. 19-20).

Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» «Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних».

Таким чином розмір часток кожного зі співвласників будинку складав по 1/2 його частині.

ОСОБА_3 , яка доводилася матір`ю позивачеві (а.с.6), померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить 1/2 частини вищезазначеного домоволодіння.

Позивач, як спадкоємець першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України), своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, оскільки проживав зі спадкодавцями на час відкриття спадщини (а.с.8) та в подальшому звернувся з відповідною заявою до нотаріуса (а.с. 36). Також на його ім`я 16.10.2024 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки: площею 0.2500 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0.2000 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належали спадкодавцю на підставі Державних актів серії ЯМ № 744736, серії ЯМ № 743577, відповідно.

Зі змісту довідки за № 1075, виданої 31.07.2024 року КП «Прилуцьке МБТІ» вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 15).

ОСОБА_3 за життя, 02.09.2022 року, склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку площею 3,84 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю, кадастровий номер :09:000:0324, внуку ОСОБА_2 (а.с.39 зворот).

Згідно з довідкою за № 741/02-14 від 16.08.2024 року державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріально контори, в Другій ніжинській державній нотаріальній конторі, обов`язки якої виконує Друга чернігівська державна нотаріальна контора, була заведена 14.05.2024 року спадкова справа № 124/2024 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . В спадковій заяві вказано, що спадкоємець ОСОБА_2 приймає спадщину за заповітом. Інший спадкоємець ОСОБА_1 приймає спадщину за законом (а.с.10). Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи, інший спадкоємець першої черги за законом- ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами ч.1 ст. 1269 ЦПК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що визначено ч.1 ст. 1270 ЦК України.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, що визначено ст. 1223 ЦК України.

В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою позивачу у реалізації спадкових прав в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є неналежне оформлення спадкодавцем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, внаслідок чого нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно (а.с. 17).

Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Як член колгоспного двору, позивач має право на 1/2 частину вищевказаного домоволодіння, проте зареєструвати право власності у передбаченому законом порядку позбавлений можливості через відсутність відповідних документів.

Згідно з ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію права власності на всі, без винятку об`єкти нерухомості, введено лише з 29.06.1998 року, коли набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власної на об`єкти нерухомого майна, що перебуває у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 року за № 121. За таких обставин, права, набуті у власність до 29.06.1998 року з дотриманням установленого порядку набуття, але без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому порядку.

Як вбачається зі змісту інформації про міські, селищні і сільські ради об`єднаних територіальних громад Чернігівської області станом на 01.12.2020 року, на підставі Постанови ВРУ № 807-1Х від 17.07.2020 року утворено Ніжинський район та ліквідовано Бахмацький район.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи наявність перешкод в реалізації спадкових прав у нотаріальному порядку та неможливість зареєструвати відповідну частину будинку як за членом колгоспного двору у позасудовому порядку, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258-259, 263 - 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с. Курінь Бахмацького району Чернігівської області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну і резолютивну частини) судове рішення, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 21.04.2025 року

Суддя О.І. Глушко