Справа № 445/2562/24
Провадження № 2/445/307/25
УХВАЛА

23 квітня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сивака В.М.,

при секретарі судового засідання Захарчук Н.Я.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочів клопотання адвоката Капець М.А.. яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_4 про надання строку для примирення сторін у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

встановив:

у провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 28.11.2024 у справі відкрито провадження.

Представник відповідача подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі, для примирення з позивачем.

Позивач проти задоволення поданого клопотання заперечив, вказав, що його рішення про розлучення незмінне, зазначив, що сторони вже близько 3 років проживають окремо.

Заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про надання строку для примирення у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з частиною 5 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Судом встановлено, що позивач категорично не має наміру примирятися із відповідачем, підтримувати шлюбні стосунки не бажає.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, та такі питання можуть вирішуватися виключно між подружжям.

Сімейний кодекс України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Беручи до уваги наведене, фактичні взаємини сторін у даній конкретній справі, як подружжя, а також категоричне небажання позивача зберегти шлюб і сім`ю та те, що сторони після подання позивачем позову про розірвання шлюбу (30.10.2024), до цього часу не примирились, позивач і надалі наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що надання подружжю строку для примирення є недоцільним та суперечитиме інтересам одного з них.

Виходячи з положення, яке визначено ч. 7 ст. 240 ЦПК України, суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення.

Отже, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Таким чином, суд вважає що клопотання відповідача про надання строку на примирення не обґрунтовано, та є таким, що суперечить інтересам одного з них, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 55, 56, 111, 112 СК України, ст.ст. 240, 251 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні клопотання клопотання адвоката Капець М.А.. яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_4 про надання строку для примирення сторін у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М.Сивак