Справа № 202/1043/25
Провадження № 2/202/2091/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Швецова Надія Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування та звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Швецова Надія Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування та звільнення майна з-під арешту.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її чоловіку ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . 1/4 частка належить померлому на підставі свідоцтва про право власності, ще 1/4 придбана ним на прилюдних торгах. Після смерті ОСОБА_4 позивач звернулась до держаного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 38/2024. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, оскільки на спадкове майно 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 , накладено арешт.

Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, однак вона не має змоги оформити право власності на спадкове майно, а тому вимушена звернутись до суду із даним позовом в якому просить: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування та звільнити з під арешту з 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено суддю Мачуського О.М..

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

11 лютого 2025 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та просить їх задовольнити. Також просив витребувати у приватного нотаріуса Шевцової Н.В. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та заборон для встановлення факту накладення арешту на спірне майно.

11 лютого 2025 року відповідач ОСОБА_3 подала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та просить їх задовольнити в повному обсязі..

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2025 року витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Швецової Надії Володимирівни належним чином завірену копію спадкової справи №38/2024, заведеної щодо майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 21 квітня 2024 року.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник адвокат Кулик І.Я. в судове засідання не з`явились, натомість в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, натомість подали заяви в яких просили розглянути справу без їх участі та зазначили, що визнають позовні вимоги та просять їх задовольнити.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Швецова Н.В. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності виданого 14.12.2007 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, на підставі розпорядження (наказу) від 14.12.2007 року № 3/895-07, посвідчено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , дійсно на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.02.2025 року № 1148856, 03.03.2008 року на підставі вищезазначеного свідоцтва, за: ОСОБА_1 , частка власності: 1/4; ОСОБА_3 , частка власності: 1/4; ОСОБА_5 , частка власності: 1/4; ОСОБА_4 , частка власності: 1/4, зареєстровано право власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 22354849.

Згідно зі свідоцтвом від 02 серпня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 2046, а підставі акту про проведені прилюдні торги, затвердженого 01.08.2013 року, ОСОБА_4 належить на праві власності майно, що складається з 1/4 квартири АДРЕСА_1 , що раніше належало ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 14 грудня 2007 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням від 14 грудня 2007 року № 3/895-07.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.02.2025 року, на підставі вищезазначеного свідоцтва, 02.08.2013 року право власності на 1/4 частку квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано за ОСОБА_4 .

В Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 1/4 частка квартири, за адресою: АДРЕСА_3 , що раніше належала ОСОБА_3 та яку ОСОБА_4 придбав з прилюдних торгів, наявний запис про обтяження 1997260 від 10.11.2009 року, внесений державним реєстратором приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л., вид обтяження: арешт нерухомого майна; документи, подані для державної реєстрації: Ухвала суду, серія та номер: 2-6467/2009, виданий 28.10.2009, видавник: Малиновський районний суд м.Одеси, суддя Савинська І.О.; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 4717032 від 02.08.2013 16:16:52, приватний нотаріус Вдовіна Ліана Леонідівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 22 квітня 2024 року Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

03 червня 2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В., заведена спадкова справа № 38/2024 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом досліджено копію даної спадкової справи та встановлено, що спадкоємцями померлого ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у відповідності до ст.ст. 1269,1270 ЦК України, та дочка ОСОБА_3 , яка відмовилась від спадщини на користь дружини померлого.

25 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.11.2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки за результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборони або. арешту на спадкове майно нотаріусом встановлено, що 1/4 частина спірної квартири, що раніше належала ОСОБА_3 та яку ОСОБА_4 придбав з прилюдних торгів, є арештованою. Також нотаріусом зазначено, що згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

На підставі ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до вимог ст.16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

За змістом статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 статті 1268 ЦК встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Підпунктами 4.18. та 4.20. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту.

Враховуючи, що постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В. від 25.11.2024 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявністю арешту на частці спадкового нерухомого майна, то остання набула право на звернення до суду з позовом, як спадкоємець померлого власника арештованого майна.

Положеннями частин 1, 2 статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Крім того, частинами 7, 9, 10 статті 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову, у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Судом встановлено, що наявна в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна заборона арешт нерухомого майна 1/4 частка квартири, за адресою: АДРЕСА_3 , накладена ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2009 року у справі 2-6467/2009.

Ухвалюючи рішення від 03.12.2009 року по справі № 2-6467/2009, судом не було вирішено питання щодо скасування арешту, накладеного ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2009 року.

Водночас, в рамках виконавчого провадження, з прилюдних торгів було реалізовано арештовану ухвалою суду від 28.10.2009 року, 1/4 частку спірної квартири, що належала боржнику ОСОБА_3 .. Право власності на дану частку квартири зареєстровано за ОСОБА_4 ..

На даний час наявність обтяження у вигляді арешту спірного майна перешкоджає позивачу оформити спадщину після смерті ОСОБА_4 та отримати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його спадкоємець ОСОБА_1 не були учасником справи № 2-6467/2009, а тому в силу вимог ст. 158 ЦПК України, остання позбавлена можливості звернутися до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи встановлені в ході розгляду обставини справи, підстави для арешту 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яку спадкодавець ОСОБА_4 , придбав з прилюдних торгів, відсутні.

При цьому, подальше існування такого обтяження (арешту) перешкоджає позивачу реалізувати своє право на спадкування - отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 1297,1298 ЦК України, а тому ефективним способом захисту порушених прав позивача є зняття арешту за спадкового майна 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 (номер запису в реєстрі обтяження 1997260 від 10.11.2009 року).

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У постанові Пленуму Верховного Суду України 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» звернуто увагу судів на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п.23).

Згідно положень п.п. 4.20 п. 4 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту.

Як встановлено судом, єдиною підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину позивачу є наявність накладеного на спадкове майно обтяження у вигляді арешту. При цьому, в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.11.2024 року зазначено про затримання видачі свідоцтва про право на спадщину, до зняття арешту.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо передчасності позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, оскільки після скасування такого виду обтяження як арешт 1/4 частки квартири, за адресою: АДРЕСА_3 , приватний нотаріус, у встановленому законом порядку, має право видати позивачу свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом.

Отже, в цій частині визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку спірної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з їх передчасністю.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилалися сторони, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Швецова Надія Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування та звільнення майна з-під арешту, підлягають частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 283, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Швецова Надія Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування та звільнення майна з-під арешту задовольнити частково.

Зняти арешт, накладений на 1/4 частку квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2009 року у справі 2-6467/2009, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис обтяження № 1997260; дата, час державної реєстрації: 10.11.2009 12:23:13; державний реєстратор: приватний нотаріус Вдовіна Ліана Леонідівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.; документи подані для державної реєстрації: Ухвала суду, серія та номер: 2-6467/2009, виданий 28.10.2009, видавник: Малиновський районний суд м. Одеси, суддя Савинська І.О.; Підстави внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 4717032 від 02.08.2013 16:16:52, приватний нотаріус Вдовіна Ліана Леонідівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.; тип обтяження: арешт нерухомого майна.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський