Справа № 559/4483/24
Провадження № 2/559/247/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Рижко С.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1.1 Представник ТзОВ "Українські фінансові операції" звернувся у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 06.11.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір №6081380 про надання споживчого кредиту. Згідно умов договору сума кредиту складає 15400 грн., строк кредиту 360 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 15400 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . 26.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» було укладено Договір факторингу №26.09/23-Ф згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і кредитним договором щодо відповідача. В подальшому, ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» відступило право вимоги ТОВ "Українські фінансові операції» на підставі Договору факторингу №31.07/24-Ф від 31.07.2024. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачені і складає 15400 грн. - тіло кредиту і 127274,94 грн. - нараховані відсотки, а всього 42 674,94 грн., яку й просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 28.11.2024 позовну заяву залишено без розгляду та надано позивачу строк для у усунення вказаних в ухвалі недоліків. 05.12.2024 відкрито провадження та ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 03.02.2025 було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, які були надані до суду 26.03.2025.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримав 13.12.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву не подав, заяв та клопотань до суду не надходило.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 06.11.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №6081380 про надання споживчого кредиту. Згідно умов вказано Договору сума кредиту складає 15400 грн., строк кредиту - 360 днів (п. 1.3 та п. 1.4 Договору). Згідно п. 1.5.1 та 1.5.2 стандартна процентна ставка становить 1,99% в день, знижена процентна ставка - 1,393%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною процентною ставкою складає 125 725,60 грн., за зниженою ставкою - 122 967,46 грн. (п.1.8 Договору). Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 , реквізити якої надані споживачем (п. 2.1) (а.с.51-55).

Сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.56).

Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Авентус Україна» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом ОСОБА_1 та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.131-132).

Видача коштів здійснювала безготівково шляхом зарахування на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

Належність банківської картки № НОМЕР_2 ОСОБА_1 та зарахування на платіжну картку коштів у сумі 15400 грн. коштів підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.164).

З виписку з особового рахунку відповідача за період 06.11.2022 - 15.11.2022 вбачається, що позичальник отримав кредитні кошти, та користувався ними (а.с.165).

Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 25.09.2023 заборгованість відповідача за кредитом складає 42 674,94 грн., з яких 15400 грн. - основний бог та 127274,94 грн. - заборгованість за відсотками. Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснив часткову оплату за Договором №6081380, а саме 01.12.2022 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора у розмірі нарахованих процентів на суму 6742,12 грн., дана сума включена у розрахунок заборгованості (а.с.122-130).

Також, судом встановлено, що 26.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» було укладено Договір факторингу №26.09/23-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.36-43).

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 26.09.2023, підтверджує факт переходу від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.48).

Відповідно до Витягу реєстру боржників від 26.09.2023 до Договору факторингу, ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №6081380 в сумі 42 674,94 грн., з яких: 15400 грн. - сума виданого кредиту; 27 274,94 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.116).

31.07.2024 між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та ТзОВ «Українські фінансові операції» було укладено Договір факторингу №31.07/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» передає ТзОВ «Українські фінансові операції» за виплату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Українські фінансові операції» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.30-33).

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 31.07.2024, підтверджує факт переходу від ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ТзОВ «Українські фінансові операції» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.34).

Відповідно до Витягу реєстру боржників від 31.07.2024 до Договору факторингу, ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №6081380 в сумі 42 674,94 грн., з яких: 15400 грн. - сума виданого кредиту; 27 274,94 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.115 зворот).

IV. Норми права, які застосував суд.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Суд робить висновок, що 06.11.2022 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору №6081380 про надання споживчого кредиту. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. ОСОБА_1 отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Кошти було надано у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , реквізити якої надані споживачем, що також підтверджується матеріалами справи. ТзОВ «Українські фінансові операції» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до ОСОБА_1 і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів.

Наданий позивачем розрахунок повністю відповідає умовам Договору про надання кредиту, у ньому відображена фактична сума кредиту, нарахування процентів, які здійснювались за фактичну кількість календарних днів користування кредитом в межах строку дії кредитного договору лише на залишок неповернутої суми. Крім того, у розрахунку відображуються всі факти виконання відповідачем грошових зобов`язань із зазначенням дат та сум платежів. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню, тому позов задовольняє.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що понесені ТзОВ «Українські фінансові операції» витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., підтверджуються матеріалами справи: договором про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024;Актом приймання -передачі наданих послуг від 17.09.2024; детальним описом робіт від 17.09.2024 (а.с.26-27, 113, 113 зворот.)

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Від відповідача не надходило відповідних клопотань або заперечень щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, або інших заперечень. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 133, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 625, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити: стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за Договором №6081380 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.11.2022 станом на 17.09.2024 у розмірі 42 674 (сорок дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 94 копійки, з яких: 15400 грн. - сума кредиту та 27 274,94 грн. - сума процентів за користування кредитом.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та 10 000 грн. витрат на правову допомогу, а разом 12 422 (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції", , місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська,27 прим.2, м. Київ.

Представник позивача: адвокат Дідух Євген Олександрович, адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя О.Ю. Жуковська