Провадження № 2-п/357/32/25
У Х В А Л А

16 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві в залі суду № 6 заяву заявника (відповідача) ОСОБА_1 , позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана заява, в якій заявник просить суд скасувати заочне рішення від 19.03..2025 року у справі №357/15117/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заяви відповідачем вказано, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені. У судові засідання, призначені по справі про які відповідач дізнався лише після ознайомлення із заочним рішенням суду у застосунку Дія, останній не міг з`явитись по незалежним від нього причинам, тому що не знав про час та місце їх проведення. Судові повістки жодного разу не були вручені відповідачу, повідомлення з пошти також не надходили, тому відповідач ніяк не міг знати про те, що проти нього подано будь який позов і що відбувається судовий розгляд. Із ухваленим Білоцерківським міськрайонним судом Київської області рішенням у справі 357/15117/24 відповідач не погоджується та вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не відповідають нормам матеріального права, а відтак не підлягали задоволенню. Позовна заява не містить в собі обґрунтованих нарахувань, будь-якої інформації, повідомлення або сповіщення про відступлення права вимоги за договором факторингу № 3 від 20.09.2021 за кредитним договором від 31.08.2019, він не отримував ні від АТ «АЛЬФА-БАНК», ні від ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», а факт переходу прав вимоги від клієнта до фактора за вказаним договором факторингу не підтверджується належними доказами. Відповідач дійсно отримував кредит в АТ «АЛЬФА-БАНК» та погашав його, сплачуючи банку кредит та відсотки за його користування. У 2019 році відповідач маючи на меті закрити повністю боргове зобов`язання, виїхав за кордон з метою працевлаштування, регулярно сплачуючи обов`язкові платежі по кредиту. Перебуваючи у Польщі, відповідач в черговий раз через мобільний додаток не зміг внести платіж з невідомих технічних причин та у зв`язку з тим, що змінилась назва банку та реквізити для оплати, відтоді відповідач втратив будь-який зв`язок з банком. Будь-яких повідомлень про зміну реквізитів банку та відступлення прав вимоги за кредитним договором відповідачу не надходило. Позивачем не надано доказів того, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача згідно укладеного між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року. Також, позивачем не долучено до матеріалів справи доказів на підтвердження оплати ним на рахунок АТ«АЛЬФА-БАНК» ціни Прав Вимоги за Договором факторингу № 3 від 20.09.2021, з дати здійснення якої право вимоги вважається відступленим Фактору (п.2.3 Договору факторингу). Отже, позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами обставини того, що ним набуто право вимоги до відповідача на умовах, визначених Договором факторингу № 3 від 20.09.2021, а відтак майнове право відповідача порушено і підлягає судовому захисту. У зв`язку з цим, відповідач вважає, що заочне рішення суду підлягає перегляду для реалізації його права, наданого процесуальним законодавством України, яке охороняється Конституцією та положеннями Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована Україною в законному порядку, що надає право людині на справедливий судовий розгляд і законний захист прав.

Ухвалою 09 квітня 2025 року прийнято заяву про перегляд заочного рішення до розгляду та призначено судовий розгляд заяви на 16 квітня 2025 року о 09 год. 35 хв.

Позивач в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви та клопотання до суду не направили, причини неявки суду не повідомили.

Відповідач надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, заяву про перегляд заочного рішення підтримує та просить її задовольнити.

Суд визнав можливим розглянути заяву про перегляд заочного рішення без участі учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви (ст. 287 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши обставини даної справи та заяви про перегляд рішення в справі, суд дійшов до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2025 року було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитними договором у розмірі 66531,26 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., всього 74559,26 грн. В іншій частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу було відмовлено.

Статтею 280 ЦПК України визначені умови проведення заочного розгляду справи.

Так, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з частин 1, 2, 3 статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З аналізу вказаної норми вбачається, що підстави для скасування заочного рішення мають бути у сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, під час розгляду даної справи (провадження) судом перевірені доводи заявника щодо незгоди з заочним рішенням, однак дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки останній не надав доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що прямо передбачено частиною 1 статті 288 ЦПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Отже, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що під час розгляду справи, так і на час перегляду заочного рішення, судом надано оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, тому суд дійшов висновку про відповідність заочного рішення суду принципу остаточного у розумінні практики ЄСПЛ, а також його узгодження з нормами національного законодавства, враховано відсутність доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи як станом на дату прийняття рішення, так і на час його перегляду.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має зазначити докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю, тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Так, відповідачем при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 19 березня 2025 року.

З урахуванням того, що заявником не надано жодних нових доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і вплинули б на рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування заочного рішення суду, тому заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 260, 284-288, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву заявника (відповідача) ОСОБА_1 , позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про перегляд заочного рішення - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Б. І. Кошель