справа № 362/2764/25
провадження № 2/362/2290/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21.04.2025

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Попович О.В. перевірив на предмет відповідності вимогам закону матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Калинівської селищної ради про встановлення факту прийняття спадщини шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини разом із померлим спадкодавцем в порядку спадкування за законом і

встановив:

Позивач звернувся до суду з указаною позовною заявою, в якій просить установити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , що відкрилася після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини разом із померлим спадкодавцем в порядку спадкування за законом.

Позовна заява обґрунтована тим, що після смерті матері позивач прийняв спадщину, оскільки на день смерті постійно проживав разом із спадкодавцем. Так, за змістом позовної заяви, як позивач з дружиною, так і його мати, постійно проживали в квартині за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить дружині позивача. При цьому померлій матері належала лише земельна ділянка на території Варовицької сільської ради. Однак, державний нотаріус Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори нотаріус постановою від 09 жовтня 2023 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про праву на спадщину за законом з підстав пропуску встановленого законом 6-місячного терміну для прийняття спадщини.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача. Зокрема, відповідно до пункту 4 частини третьої статті 175 зазначеного Кодексу позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави (Рішення ЄСПЛ у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року). Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (Рішення ЄСПЛ від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Німеччини»).

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Водночас матеріали позовної заяви не містять документально підтверджених відомостей про те, яке саме майно належить до спадкової маси (не надано відповідної інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень тощо). Так само не надано відповідної актуальної інформації про об`єкти нерухомого майна, щодо яких ідеться у позовній заяві.

При цьому з позовної заяви вбачається, що державний нотаріус Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори нотаріус постановою від 09 жовтня 2023 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про праву на спадщину за законом з підстав пропуску встановленого законом 6-місячного терміну для прийняття спадщини.

Отже, на думку суду, з урахуванням вищенаведених обставин, з метою належного визначення територіально підсудності, суб`єктного складу учасників справи, позивачу належить надати документально підтверджену інформацію про спадкову масу, ретельно визначити спосіб захисту прав і, за наявності підстав, уточнити позовні вимоги та суб`єктний склад учасників справи.

За приписами частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву належить залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду оформленої відповідно до вимог процесуального закону позовної заяви, із наданням доказів з урахуванням предмету доказування, разом із її копіями позовної заяви відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтею 185 ЦПК України, суд

постановив:

1. Залишити без руху позовну заяву.

2. Надати позивачу строк у п`ять днів із дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, наведених у мотивувальній частині ухвали.

3. Направити (вручити) позивачу (його представнику) копію цієї ухвали.

4. Роз`яснити, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя О.В. Попович