Провадження № 2/205/417/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, який канцелярією суду було зареєстровано 23 грудня 2024 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п. 2 ч. 2 ст. 175, абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою виправлення яких позивачем 01 січня 2025 року через систему «Електронний суд» направлено виправлену позовну заяву, яку зареєстровано канцелярією суду 03 січня 2025 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2005 року. Від подружнього життя мають повнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 13 травня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. На теперішній час син сторін продовжує навчання в Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» на першому курсі. Навчання не дозволяє працевлаштуватися для самостійного матеріального забезпечення, а позивач наразі не в змозі в повній мірі матеріально забезпечувати сина. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання сина, але відповідач матеріальну допомогу на утримання сина у добровільному порядку не надає. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі частини від його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

Відповідачеві ОСОБА_2 у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про відкриття провадження з копією позову з додатками, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

Третій особі ОСОБА_3 у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про відкриття провадження з копією позову з додатками, у визначений строк письмових пояснень на позовну заяву суду не надала.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 08 жовтня 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 45), від якого мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 46).

Шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було розірвано 13 травня 2011 року, про що ВДРАЦС по м. Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 102 (а.с. 45 оберт).

ОСОБА_3 є студентом 1 курсу Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» денної форми навчання за держбюджетною сплатою за навчання строком до 30 червня 2028 року (а.с. 59).

Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина у добровільному порядку не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

ОСОБА_3 повнолітня особа, здобуває освіту в Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» денної форми навчання, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує з боку відповідача матеріальної допомоги, який є працездатною особою і може надавати таку допомогу на утримання сина, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі частини усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не пізніше досягнення ним 23-річного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, з дня подання позову, тобто з 21 грудня 2024 року.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

ОСОБА_1 при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 968 грн. 96 коп. абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись , ч. 1 ст. 191, ч. ч. 1, 2 ст. 199, ч. 1 ст. 200 СК України, абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ч. 6 ст. 141, п. 7 ч. 1 ст. 264, ст. 265, ч. 2 ст. 279, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання сина ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 21 грудня 2024 року до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним 23-річного віку.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: