Справа № 727/3591/25
Провадження № 2/727/1070/25
УХВАЛА

про визнання відводу необґрунтованим

16 квітня 2025 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівців Дубець О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про недовіру судді Дубець О.С. подану в межах розгляду матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівців з позовом до МКП «Чернівцітеплокомуненерго» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 березня 2025 року даний позов було передано в провадження судді Шевченківського районного суду м. Чернівців Дубець О.С.

Ухвалою суду від 28 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити дії залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Вказану ухвалу позивач отримав 14 квітня 2025 року.

15 квітня 2025 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява про недовіру судді Дубець О.С.

В заяві ОСОБА_1 , не погоджуючись із винесеною суддею ухвалою про залишення позову без руху, просить передати справу на розгляд іншому судді. Свою недовіру ОСОБА_1 мотивує тим, що, на його думку, суддя підійшла до розгляду позовної заяви без належної уваги, допустила сумнівну неточність аргументів, що можна розцінити з негативної точки зору, наслідком чого є підстави вважати дії судді некомпетентними або заангажованими, що викликає у позивача сумніви щодо можливості встановлення суддею Дубець О.С. об`єктивного, справедливого рішення по суті позовних вимог.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 та оцінивши наведені ним доводи доходжу такого висновку.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 4952,

від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, доходжу висновку, що доводи заяви про недовіру судді Дубець О.С. по своїй суті зводяться до незгоди ОСОБА_1 із прийнятим суддею процесуальним рішенням в рамках вирішення питання про відкриття провадження у справі, що стало наслідком залишення позову без руху із наданням строку для усунення недоліків позовної заяви, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.

Доводи заяви про недовіру, зокрема, ґрунтуються на тому, що при постановлені ухвали про залишення позову без руху суддя не взяла до уваги норми пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», на які позивач посилається в позовній заяві і, як наслідок, вважає ОСОБА_1 , суддя створює протидію захисту прав споживачів.

Слід зазначити, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

З урахуванням наведеного вважаю, що заява ОСОБА_1 про недовіру судді Дубець О.С. є необґрунтованою, тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про недовіру судді Дубець О.С. визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про недовіру судді Дубець О.С. передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дубець О.С.