Справа № 299/8473/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 квітня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.,

суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

з участю секретаря судових засідань: Чичкало М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Колотуха Іван Олексійович, на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02 січня 2025 року у складі судді Надопта А.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Виноградівської міської ради Закарпатської області, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що предметом позовних вимог є право власності на нерухоме майно житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Позивач стверджував, що є ризик відчуження майна, оскільки представник відповідача 18.09.2023 надіслав на адресу спірного майна запит, до якого приєднав копію нотаріальної довіреності на право укладання договору дарування від імені відповідача, що свідчить про намір відчужити майно. Окрім того, вказував, що у провадженні Закарпатського апеляційного суду знаходиться справа за позовом про скасування припинення обтяжень на спірне майно.

Враховуючи вищенаведене, заявник просив суд заборонити відчуження спірного нерухомого майна, заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухомого майна та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, тощо, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02 січня 2025 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

В порядку забезпечення позову у рамках цивільної справи №299/4873/24 за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Стасюк Юрій Павлович до ОСОБА_1 , Виноградівської міської ради Закарпатської області, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності в порядку спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Богаш Наталія Яношівна , -

1. Заборонено відчуження нерухомого майна житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

2. Заборонено органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державний адміністрацій акредитованим суб`єктам; державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям га іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо нерухомого майна, а саме: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Колотуха Іван Олексійович, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що у серпні 2023 року позивач вже звертався з аналогічним позовом (справа №299/4865/23), де так само накладався арешт та заборонялося вчиняти реєстраційні дії. Вказує, що у грудні 2024 року позивач подав заяву про залишення позову без розгляду та не оскаржував ухвалу про скасування заходів забезпечення позову від 02.12.2024. Однак, вже через тиждень позивачем знову подано позов про той самий предмет до того ж самого відповідача. Зазначає, що у спірному житловому будинку безпідставно проживають квартиранти, яким у жовтні 2022 року позивач здав будинок, видавши себе за власника, а потім виїхав за кордон, де зараз продовжує проживати та отримувати кошти за будинок, не будучи його власником. Стверджує, що позивач намагається всіляко затягувати розгляд справи та накладати арешти для того, щоб квартирантів не виселили зі спірного житлового будинку. Вважає, що заходи забезпечення позову не відповідають предмету позову, слугують для фіктивної мети та створюють дійсному власнику користуватися спірним будинком.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Стасюк Юрій Павлович, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на її необґрунтованість.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Стасюк Юрій Павлович в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Представником апелянта ОСОБА_1 адвокатом Колотухою Іваном Олексійовичем подано заяву про розгляд справи без участі представника апелянта.

На підставі ч.2 ст.372 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2, ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача та являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Враховуючи вищенаведене, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає у рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

З матеріалів справи слідує, що у грудні 2024 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , Виноградівської міської ради Закарпатської області, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності в порядку спадкування.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, яке позивач успадкував за законом як його єдиний спадкоємець, так як інші спадкоємці першої черги подали заяву про відмову від прийняття спадщини. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юски Наталії Миколаївни для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, однак йому було роз`яснено, що видати таке свідоцтво є неможливим у зв`язку з тим, що частки батька позивача та його дружини у спільному майні не визначені. Зазначає, що рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.04.2021 по справі №299/4597/20 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю та визначено, що частка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/2 його частину; частка ОСОБА_4 в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/2 його частину.

Вказує, що постановою Закарпатського апеляційного суду від 21.11.2022 по справі №299/4597/20 рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.04.2021 скасовано у зв`язку з незалученням у справу необхідного для вирішення спору відповідача ОСОБА_1 .

Стверджує, що після ухвалення вищенаведеного судового рішення відповідач ОСОБА_1 протиправно отримав свідоцтво про право на спадщину, на підставі якого оформив право власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що вищенаведеним порушено його право на спадщину. Окрім того, вважає, що ОСОБА_1 не мав право на спадкування спірного майна, а свідоцтва видані йому не уповноваженою особою.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що додані до заяви документи свідчать про те, що представник відповідача адвокат Колотуха І.О. 18.09.2023 надіслав на адресу спірного майна запит, до якого приєднав копію нотаріальної довіреності на право укладання договору дарування від імені відповідача, що свідчить про намір відчужити майно. Окрім того, підтверджено, що у провадженні Закарпатського апеляційного суду знаходиться справа за позовом про скасування припинення обтяжень на спірне майно. Враховуючи наведене, суд вважав, що існує ризик, що відповідач відчужить спірне майно.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову, оскільки існує ймовірність того, що відповідач може відчужити майно, яке є предметом позову в даній цивільній справі.

Апеляційний суд зазначає, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст.375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Колотуха Іван Олексійович, залишити без задоволення.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2025 року.

Головуючий:

Судді: