Справа № 203/2552/25
Провадження № 2-о/0203/88/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Кринюк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Центрально-міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява ОСОБА_1 , в якій останній посилався на те, що є онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Новомикільське, Сватівського району Луганської області. Посилаючись на те, що с.Новомикільське є тимчасово окупованою територією, державні органи України не здійснюють свої повноваження, в зв`язку з чим він позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть встановленого законодавством зразка та в подальшому реалізувати свої спадкові права, заявник просив встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Новомикільське, Сватівського району Луганської області.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.04.2025 року було відкрито провадження за заявою та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

В призначене судове засідання заявник не з`явився. В наданій заяві просив розглянути справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи положення ст.223, ч.2 ст.247, а також строки розгляду справ вказаної категорії, визначені ст.317 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в заяві доводи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.ч.1,2 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Пунктом 18 вказаної Постанови роз`яснено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органі, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 Розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

У відповідності до ч.6 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.7 глави 5 розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Згідно ч.ч.1-3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року №376, зареєстрованого в Міністерсті юстиції України від 11.03.2025 року за №380/43786, вбачається, що до вказаного переліку включено Сватівську міську територіальну громаду Сватівського району Луганської області, до якої входить с. Новомикільське.

Судом встановлено та підтверджується наданими до заяви документами, зокрема, копіями паспорту та відповідних свідоцтв про народження, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України та рідним онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно наданої до заяви копії медичного свідоцтва про смерть №1283 від 09.12.2023 року та свідоцтва про смерть від 09.12.2023 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у с.Новомикільське Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням наведених вище обставин та положень законодавства, оскільки с.Новомикільське Луганської області, відповідно до наведеного вище Переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року №376 (у відповідній редакції), на момент смерті ОСОБА_2 , та видачі медичного свідоцтва про смерть за місцем смерті, входив до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, наразі неможливо здійснити реєстрацію її смерті відповідно до ст.17 Закону України» Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

При цьому, суд враховує, що надані заявником документи, в достатній мірі підтверджують юридичний факт, який просить встановити останній.

За вказаних обставин, а також приймаючи до уваги, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а саме: для проведення державної реєстрації факту смерті його діда та подальшої реалізації спадкових прав, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст.9,18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.4,5,10,11,12,76-80,223,247,258,259,263-268,293,317,430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Центрально-міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с.Катеринівка, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті Україна, с.Новомикільське, Сватівський район, Луганська область .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення складено 22 квітня 2025 року.

Суддя С.Ю.Казак