Справа № 539/393/24
Провадження № 2/539/33/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2025 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участю секретаря Ковтун І.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лубни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТК ЕЛЬБРУС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головний сервісний центр МВС, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації транспортного засобу та зобов`язання повернути автомобіль, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу (автомобіль марки CHERY EASTAR, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) №8124/22/1257 від 21.12.2022, укладений між суб`єктом, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу, та перебуває на обліку в ГСЦ МВС за реєстраційним №8124 від 08.02.2021: ТОВ «ВТК ЕЛЬБРУС» і ОСОБА_4 ; скасувати державну реєстрацію/перереєстрацію зазначеного автомобіля, проведену за ОСОБА_4 згідно його заяви №939591440 від 21.12.2022 та на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №8124/22/1257 від 21.12.2022; зобов`язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 автомобіль марки CHERY EASTAR, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона у 2018 році познайомилась із ОСОБА_5 , з яким почала проживати за однією адресою. У вересні 2020 року прийнято рішення зайнятись підбором автомобіля для купівлі. Так як вона не захоплюється авто та має обмежені знання в їх технічному стані і характеристиках вибір підходящого варіанту здійснювався за участю ОСОБА_5 . Вона зупинилась на автомобілі «СHERY EASTAR» чорного кольору, 2008 року випуску. У подальшому, діючи на підставі нотаріально посвідченої власником автомобіля довіреності, ОСОБА_5 здійснив їй продаж зазначеного автомобіля. В кінці 2020 року вони припинили проживати з ОСОБА_5 за однією адресою. Разом з тим, з огляду на наявність спільної дитини вони були вимушені спілкуватись та підтримувати батьківські стосунки. На початку 2021 року ОСОБА_6 звернувся до неї з проханням надати йому на невеликий проміжок часу в користування вказаний автомобіль. Маючі нормальні стосунки, вона погодилась. В подальшому на її постійні прохання повернути автомобіль вона чула лише обіцянки. Згодом, випадково вона побачила, що автомобілем користується ОСОБА_7 . Це викликало у неї занепокоєння, тому 28.12.2022 вона здійснила перевірку реєстрації автомобіля за допомогою сервісу «Дія». Як виявилось, новим власником автомобіля став ОСОБА_7 . З огляду на те, що вона не вчиняла будь-яких дій по передачі права власності на автомобіль третім особам, було прийнято рішення звернутись до поліції. На підставі її заяви до ЄРДР 03.02.2023 внесено під №0000117 відомості про вчинення кримінального правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом. У подальшому ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру. На даний час ОСОБА_5 є обвинуваченим, а вона потерпілою у даному кримінальному провадженні. У відповідності до обвинувального акту: «В ході проведення досудового розслідування встановлено, що на початку травня 2021 року (точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 прибув до домогосподарства своєї колишньої співмешканки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом марки «CHERY EASTER» д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «CHERY EASTER» д.н.з. НОМЕР_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливими мотивами, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_3 , отримав доступ до транспортного засобу для власного користування на короткий строк. У подальшому ОСОБА_5 транспортний засіб не повернув власниці, а продав його ОСОБА_4 ». На даний час відповідне кримінальне провадження перебуває на розгляді у судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Даценка В.М., справа №539/91/24. Будучи потерпілою у кримінальному провадженні, по завершенню досудового розслідування вона ознайомлена з його матеріалами. В результаті аналізу таких встановлено наступне. В ході слідства ОСОБА_4 був допитаний у якості свідка та пояснив, що 22.12.2022 він придбав автомобіль CHERY EASTAR д.н.з. НОМЕР_4 у знайомого ОСОБА_5 за визначену суму, яку зобов`язався сплатити пізніше. Однак до цього часу вказані кошти не сплачені. На момент придбання він вважав, що автомобіль належить останньому разом з нею. Водночас припускав, що ОСОБА_5 здійснює продаж автомобіля за її згодою. В ході досудового розслідування слідчим також вилучено у Територіальному сервісному центрі МВС №5343 документи на підставі, яких 21.12.2022 здійснювалась перереєстрація спірного транспортного засобу. У даному випадку, з наданих третьої особою слідчому документів вбачається, що підставою для перереєстрації спірного автомобіля стали: договір купівлі-продажу транспортного засобу №8124/22/1257 від 21.12.2022, укладений між суб`єктом, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу: ТОВ «ВТК ЕЛЬБРУС» і ОСОБА_4 ; договір комісії №8124/22/1/001458 від 20.12.2022 начебто укладений між ТОВ «ВТК ЕЛЬБРУС» та ОСОБА_3 та інше. Звертає увагу, що договір комісії нею не укладався, як і будь-які інші правочини, спрямовані на відчуження автомобіля. Більше того, вона не надавала згоду на відчуження транспортного засобу іншим особам. Окремо варто зупинитись на тій обставині, що договір комісії нею не підписаний. В місці підпису в розділі «Місцезнаходження і реквізити сторін» взагалі відсутній підпис будь-яких осіб. Водночас, перереєстрація спірного автомобіля з неї на відповідача здійснена на підставі договору купівлі-продажу, який укладений ТОВ «ВТК ЕЛЬБРУС» начебто як комісіонером. Тобто, транспортний засіб вибув з її володіння поза її волею на підставі договору купівлі- продажу, укладеного не уповноваженою особою, що прямо свідчить про його недійсність. Вважає, що у даному випадку є всі підстави для повернення автомобіля від відповідача на підставі ст.216 ЦК України.

05.02.2024 судом постановлено ухвалу, якою позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

16.02.2024 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження.

13.03.2024 судом постановлено ухвалу, якою залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головний сервісний центр МВС; виключено Територіальний сервісний центр МВС №5343 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області (філія ГСЦ МВС) із числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

01.04.2024 судом постановлено ухвалу, якою залучено до участі у справі в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ВТК ЕЛЬБРУС».

02.04.2024 працівником канцелярії суду зареєстровані письмові пояснення представника третьої особи - Головного сервісного центру МВС, в яких зазначено наступне. Як вбачається з інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, автомобіль CHERY EASTAR, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 був зареєстрований за ОСОБА_3 з 29.09.2020. У подальшому, 21.12.2022 зазначений автомобіль був перереєстрований на ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з суб`єктом господарювання. Звертаємо увагу, що під час перереєстрації права власності на транспортний засіб автомобіль CHERY EASTAR, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 на іншого власника на підтвердження правомірності придбання транспортного засобу був наданий договір купівлі-продажу, укладений з суб`єктом господарювання, який перебуває на обліку в Головному сервісному центрі МВС, тобто підстав для сумнівів в достовірності наданих документів не виникло. Отже, перереєстрація даного автомобіля була проведена територіальним сервісним центром № 5343 РСЦ ГСЦ МВС Полтавській області з дотриманням Порядку, чинного на момент здійснення реєстраційної дії. Позовна вимога щодо скасування перереєстрації транспортного засобу CHERY EASTAR, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 заявлена позивачем завчасно, оскільки відповідно до пункту 40 Порядку державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується у разі визнання недійсним правочину, на підставі якого проводилася державна реєстрація (перереєстрація) зняття з обліку.

29.05.2024 судом постановлено ухвалу, якою підготовче провадження у зазначеній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Павлюк І.О. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що позивач та ОСОБА_5 проживали разом за однією адресою до кінця 2020 року, у них є спільна дитина. ОСОБА_3 надала ОСОБА_5 на його прохання у користування автомобіль CHERY EASTAR д.н.з. НОМЕР_4 , ключі та техпаспорт. ОСОБА_5 періодично повертав автомобіль і знову брав у позивача з її дозволу. Після лютого 2022 року позивач звернулась до ОСОБА_5 з питання повернення їй автомобіля. В подальшому на прохання ОСОБА_3 повернути автомобіль ОСОБА_5 його не повернув. Відносно ОСОБА_5 в Лубенському міськрайонному суді Полтавської області перебуває кримінальне провадження за ч.2 ст. 289 КК України (справа №539/91/24). Автомобіль CHERY EASTAR д.н.з. НОМЕР_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, на нього накладений арешт та він знаходиться на штрафмайданчику. Копії договору комісії та договору купівлі-продажу автомобіля, додані позивачем до позову, виготовлені з оригіналів таких договорів, які були витребувані органом досудового розслідування та знаходяться у матеріалах кримінального провадження відносно ОСОБА_5 . Оспорюваний договір купівлі-продажу підлягає визнанню недійсним, оскільки ТОВ «ВТК ЕЛЬБРУС» не могло його укладати, бо договір комісії не був підписаний ОСОБА_3 , тобто не був укладений.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Орленко Р.Е. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні. Пояснив, що ОСОБА_4 придбав транспортний засіб CHERY EASTAR д.н.з. НОМЕР_4 у ТОВ «ВТК ЕЛЬБРУС» на підставі договору купівлі-продажу, сплатив кошти у розмірі 5000,00 грн. Автомобіль ОСОБА_4 отримав від представника ТОВ «ВТК ЕЛЬБРУС». За ОСОБА_4 зареєстровано право власності та автомобіль та видане відповідне свідоцтво. Договір купівлі-продажу автомобіля відповідач ОСОБА_4 уклав у законний спосіб, тобто набув право власності правомірно. Договір містить всі істотні умови і підписаний сторонами. 03.02.2023 зазначений транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію було вилучено у межах кримінального провадження, накладено арешт. Тому у ОСОБА_4 на даний час відсутній автомобіль. В будь-якому разі повернути автомобіль ОСОБА_4 не зможе, оскільки на нього накладено арешт.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТК ЕЛЬБРУС» у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.

Представник третьої особи Головного сервісного центру МВС у судове засідання не з`явилась, в письмових поясненнях просила провести розгляд без її участі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 29.09.2020 за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на транспортний засіб автомобіль марки CHERY EASTAR, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 . 21.12.2022 зазначений автомобіль було перереєстровано на нового власника ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу. Як стверджує позивач, договір комісії вона не підписувала, він нею не укладався, як і будь-які інші правочини, спрямовані на відчуження автомобіля. Вона не надавала згоду на відчуження транспортного засобу іншим особам. У зв`язку із цим 03.02.2023 позивач звернулась до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області із відповідною заявою про злочин. За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за №0000117 від 03.02.2023 за ч. 2 ст. 289 КК України.

На даний час у провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області знаходиться кримінальне провадження (справа №539/91/24) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. В рамках проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження було витребувано оригінали документів, засвідченні копії яких були надані суду та з яких вбачається наступне.

За договором комісії №8124/22/1/001458 від 20.12.2022, сторонами якого зазначені ТОВ «ВТК ЕЛЬБРУС» (комісіонер) та ОСОБА_3 (комітент), комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені правочин щодо продажу транспортного засобу: марка, модель CHERY EASTAR, колір чорний, VIN, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований за власником транспортного засобу 29.09.2020, за ціною, погодженою сторонами, а саме 5000 грн. При цьому зазначений договір комісії містить лише підпис представника ТОВ «ВТК ЕЛЬБРУС» і не містить підпису ОСОБА_3 .

З договору купівлі-продажу транспортного засобу №8124/22/1257 від 21.12.2022 вбачається, що ТОВ «ВТК ЕЛЬБРУС» (продавець на підставі договору комісії №8124/22/1/001458 від 20.12.2022, укладеного з власником транспортного засобу) передав у власність ОСОБА_4 (покупець) транспортний засіб марка CHERY модель EASTAR, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_3 за ціною 5000 грн. Вказаний договір підписано представником ТОВ «ВТК ЕЛЬБРУС» та ОСОБА_4 . На підставі заяви ОСОБА_4 №939591440 від 21.12.2022 в ТСЦ 5343 проведено перереєстрацію автомобіля на нового власника за договором купівлі-продажу, видано нове свідоцтво по право власності на транспортний засіб.

У позовній заяві зазначено, що на початку 2021 року ОСОБА_5 звернувся до позивача ОСОБА_3 з проханням надати йому на невеликий проміжок часу в користування належний їй автомобіль марки CHERY модель EASTAR, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 . Маючі нормальні стосунки, позивач на це погодилась. У подальшому на її постійні прохання повернути автомобіль вона чула лише обіцянки від ОСОБА_5 , який автомобіль їй так і не повернув. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що ОСОБА_3 надала ОСОБА_5 на його прохання у користування автомобіль CHERY EASTAR д.н.з. НОМЕР_4 , ключі та техпаспорт. ОСОБА_5 періодично повертав автомобіль і знову брав у позивача з її дозволу. Після лютого 2022 року позивач звернулась до ОСОБА_5 з питання повернення їй автомобіля. В подальшому на прохання ОСОБА_3 повернути автомобіль ОСОБА_5 його не повернув. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229 233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Зазначений правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц. У випадку заперечення самого факту укладення правочину, як і його виконання, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Порушенням права у такому випадку є не саме по собі існування письмового тексту правочину, волевиявлення позивача щодо якого не було, а вчинення конкретних дій, які порушують право позивача. Протилежне тлумачення означало б, що суд надає документу, підробку якого встановлено належним чином, статус дійсного, визнає настання відповідних правових наслідків за відсутності як волевиявлення, так і інших законних підстав для цього та покладає на особу нічим не обґрунтований обов`язок застосувати для уникнення настання правових наслідків за підробленим документом ті самі способи захисту, що й в умовах, коли правочин дійсно вчинено, а його правомірність презюмується. Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21). Велика Палата Верховного Суду у справі №204/8017/17 вказала, що, основним критерієм, за яким можна розмежувати укладені та неукладені правочини купівлі-продажу, є факт вираження сторонами правочину їх волевиявлення - зовнішньої об`єктивної форми виявлення волі особи, що проявляється у вчиненні цілеспрямованих дій з метою зміни цивільних правовідносин, що склалися на момент вчинення правочину. Відсутність підпису (чи його підроблення) сторони правочину, щодо якого передбачена обов`язкова письмова форма, за загальним правилом не свідчить про недійсність цього правочину, а вказує на дефект його форми та за відсутності підтвердження волевиявлення сторони на його укладення свідчить про неукладеність такого правочину. Тобто йдеться не про дефект волевиявлення сторони, а про його цілковиту відсутність. Таким чином, неукладеність договору у зв`язку з недотриманням встановленої для нього законом обов`язкової письмової форми, зокрема й щодо його підписання, повинна насамперед корелюватися з відсутністю у сторони правочину будь-якого волевиявлення на його укладення, тобто якщо особа фактично не є учасником договірних правовідносин, про що, зокрема, може свідчити факт непідписання договору цією особою чи підписання його від імені сторони іншою неуповноваженою особою (підроблення підпису). Відсутність або підроблення підпису сторони (яка у зв`язку із цим фактично не є учасником договірних правовідносин) на письмовому правочині створює презумпцію відсутності волевиявлення сторони на виникнення, зміну чи припинення цивільних правовідносин, яка може бути спростована письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами, що підтверджують факт наявності волевиявлення на укладення правочину у сторони, яка заперечує проти цього. Натомість неспростування цієї презумпції свідчить про неукладеність договору, яка ґрунтується на положеннях абзацу першого частини першої статті 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Неукладений правочин не може бути визнаний недійсним чи вважатися нікчемним (недійсним в силу вимог закону), оскільки недійсність правочину як приватноправова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів (щодо яких було виражено волевиявлення сторін правочину) або ж їх відновлювати. Позивач звернулась з вимогою про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, посилаюсь на те, що договір комісії не укладала (не підписувала), наміру продавати автомобіль у неї не було, тому договір купівлі-продажу є недійсним. Відтак просила застосувати наслідки недійсності правочину шляхом повернення автомобіля, переданого за недійсним договором, та скасування державної реєстрації/перереєстрації транспортного засобу, проведеної за ОСОБА_4 . Суд вважає помилковими доводи сторони позивача про недійсність спірного договору купівлі-продажу, оскільки він є неукладеним внаслідок того, що позивач не укладала (не підписувала) договір комісії, тобто не уповноважувала комісіонера ТОВ «ВТК ЕЛЬБРУС» вчинити правочин щодо продажу належного їй на праві власності транспортного засобу. Тому до спірного договору купівлі-продажу не можуть застосовуватись наслідки недійсності правочину, що відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц; Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц. Також суд не може погодитись з доводами сторони позивача про недійсність договору купівлі-продажу з підстав дефекту волевиявлення на підставі частини третьої статті 203, статті 215 ЦК України, оскільки, виходячи з висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №204/8017/17, недоцільно вказувати на дефект волевиявлення сторони за відсутності волевиявлення. Враховуючи, що з позовної заяви та пояснень представника позивача, наданих у судовому засіданні, вбачається, що позивачем було добровільно передано належний їй автомобіль марки CHERY модель EASTAR, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , у користування ОСОБА_5 разом із ключами та реєстраційними документами на підставі усної домовленості, а також з урахуванням особливостей правового режиму транспортного засобу як рухомого майна, наявні підстави для висновку, що автомобіль вибув із володіння ОСОБА_3 з її волі. Надані позивачем докази перебування у провадженні суду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, не можуть бути достатніми доказами вибуття з володіння позивача автомобіля поза її волею, оскільки саме по собі перебування кримінального провадження на розгляді суду, без наявності обвинувального вироку щодо особи, в силу ст. 82 ЦПК не є як обставиною, що не потребує доказування, так і допустимим, достовірним і достатнім доказом незаконності обставин заволодіння транспортним засобом. При цьому суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду у складі Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11.12.2023 у справі №607/8879/21, в якій суд дійшов висновку щодо неможливості витребування майна у добросовісного набувача із застосуванням правового механізму, передбаченого статтею 388 ЦК України, у випадку добровільної передачі автомобіля у тимчасове користування, тобто за наявності відповідної волі власника на передання володіння таким майном іншій особі. Таким чином позивач може захистити своє право шляхом звернення з позовом про відшкодування збитків до особи, якій вона самостійно передала автомобіль у користування і володіння.

Виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає, що у задоволенні позовних вимог було відмовлено, в той час як представник відповідача ОСОБА_4 не вказав про наявність будь-яких судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні. Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд УХВАЛИВ: Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТК ЕЛЬБРУС»про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації транспортного засобу та зобов`язання повернути автомобіль.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 17.04.2025.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВТК ЕЛЬБРУС», , місцезнаходження: 49101, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Поля Олександра, будинок 11.

Третя особа: Головний сервісний центр МВС, , місцезнаходження: 04052, місто Київ, вулиця Лук`янівська, будинок 62.

Суддя О.Л. Овчаренко