Справа № 671/2342/24
Провадження № 2-п/671/6/2025
У Х В А Л А

23 квітня 2025 р. м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючий суддя Никифоров Є. О.

секретар судового засідання Гаман В. Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в:

08.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Волочиського районного суду Хмельницької області, що ухвалене 06.03.2025 у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

На обґрунтування заяви вказано, що відповідач в судове засідання не з`явився та не подав відзив з поважних причин оскільки, про існування рішення суду йому стало відомо 12.03.2025 року через мобільний застосунок Дія. Ні матеріалів справи, ні рішення суду він не отримував поштовим відправленням.

Відповідач зазначає, що заочне рішення Волочиського районного суду Хмельницької області по справі № 671/2342/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 необхідно скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку, враховуючи наступне.

Щодо кредитних договорів № 03027-12/2023 від 03.12.2023 р., № 2538777 від 21.01.2024р..

03.12.2023 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори № 03027-12/2023 і № 03072-12/2023.

21.01.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики № 2538777.

ТОВ ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРЕННЯ БОРГІВ» звернулося до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 по кредитним договорам, які укладено між ним та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», на підставі нібито укладених договорів факторингу між ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», між ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» проте відповідач звертає увагу, що з вимогами зазначеними у заяві не згоден з наступних підстав:

По-перше: Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на дату звернення до суду:

За кредитним договором № 2538777 в розмірі 32 300 грн. яка складається з: - 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24300 грн. - сума заборгованості за Відсотками.

За кредитним договором № 03027-12/2023 в розмірі 28204,2 грн., з яких: - 6964 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 21240,2 грн. - сума заборгованості за відсотками.

За кредитним договором № 03072-12/2023 в розмірі 16280,73 грн., з яких: - 3899,5 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 12381,23 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Проте, позивачем не надано пояснення щодо сум заборгованості.

Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не представив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, а тому цей конкретний позов не може бути задоволений, оскільки він с необгрунтованим, а позовні вимоги - недоведені.

Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені співробітниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту.

Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними.

При цьому, матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 76784,93 гри.

Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір.

По-друге: Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, визначено, що Умови та Правила надання банківських послуг, Пам`ятка Клієнта, Тарифи, а також заява про приєднання до Умов та Правил становить укладений Договір про надання банківських послуг.

В той же час, позивачем, ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, що б в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи з правового аналізу вказаних норм Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

Таким чином, враховуючи, що за умовами заяви позичальника, остання разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не містить підпису позичальника, то можна дійти висновку, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у справі № 6-16цс15, безпосередньо пов`язується зі спором щодо права сторін збільшити строк позовної давності, однак остання підлягає застосуванню в межах розгляду даної справи, оскільки визначає умови та порядок укладання між сторонами договору. Аналогічна позиція була висловлена Верховного Суду України у постановах від 10 червня 2015 року у справі № 6-698цс15, від 01 липня 2015 року у справі № 6-757цс15.

По-третє: В позовній заяві зазначається, що ТОВ «Аванс Кредит», ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» нараховують відсотки за користування кредитом.

Але, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Колегія суддів ВСУ вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим банком у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов і Правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

По-четверте: Надані позивачем Умови обслуговування з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді пені та комісії за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Крім того, відповідач зазначає, що позивачем при поданні позовної заяви не дотримано вимог до неї, що зазначені у п. п. 6-10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема: позивачем не зазначено: 1) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 2) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 3) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, вказує, що матеріали справи не містять доказів (поштових квитанцій) направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості.

Таким чином зазначені обставини не підтверджені доказами у справі. Досудові вимоги про необхідність сплати простроченої заборгованості, не надають права банку для звернення до суду за достроковим стягненням всієї суми заборгованості за кредитом.

Зазначене твердження суду суперечить нормам законодавства, а також умовам кредитного договору.

Окрім того, не надано доказів досудового врегулювання спору зі сторони Позивача, та не підтверджено факту правомірності звернення до суду з позовною заявою, а саме, відповідно пункту 1.1.7.24 Умов та правил, встановлено: «сторони зобов`язались врегульовувати суперечки і претензії, що виникають у зв`язку з виконанням Договору, шляхом переговорів».

Аналізуючи матеріали цивільної справи № 671/2342/24, у матеріалах справи відсутні будь-які документи та докази, що підтверджують факт звернення до Позичальника про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом.

Відповідач вважає, що позовна заява про стягнення кредитної заборгованості, подана ТОВ «ФК «ЄАПБ» до нього, є подана з порушенням норм матеріального та процесуального права, необгрунтована та передчасна, а тому просить переглянути заочне рішення у справі, скасувати його та призначити справу до судового розгляду у загальному порядку.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом встановлено, що цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами була призначена до судового розгляду на 21.01.2025 о 09 год. 00 хв. (розгляд справи відкладено по причині неповідомлення відповідача про розгляд справи у зв`язку з припинення надання поштових послуг ТОВ «Укрпошта» та відсутністю поштових марок), 18.02.2025 о 09 год. 30 хв. (відкладено через неявку відповідача) та 06.03.2025 о 09 год. 30 хв. Проте судом помилково направлена поштова кореспонденція не на адресу реєстрації відповідача АДРЕСА_1 , а за адресою АДРЕСА_2 .

06.03.2025 Волочиський районний суд Хмельницької області розглянув справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та ухвалив заочне рішення.

Повне рішення було складено 06.03.2025 та в цей же день направлено відповідачу по місцю його реєстрації.

Цим рішенням стягнуто із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 2538777 в розмірі 32300 грн., за кредитним договором № 03027-12/2023 в розмірі 28204,2 грн., за кредитним договором № 03072-12/2023 в розмірі 16280,73 грн., а всього стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договорами у загальному розмірі 76784,93 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн.

Відповідно до частин другої та третьої 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Отже, строк подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем не пропущено.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про заочний розгляд справи суд виходив з того, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Виклик відповідача здійснювався за адресою: АДРЕСА_2 , а не за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд також враховує, що позивачем не додано до позовної заяви детальний розрахунок заборгованості.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 вказано, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд у будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Таким чином, відповідач в судове засідання не з`явився та не подав відзив з поважних причин оскільки фактично повісток не отримував, наведені відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення обставини мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви.

Керуючись статтями 284, 287, 288 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі задовольнити.

Заочне рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 06.03.2025 у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами скасувати.

Призначити вказану справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін на 19 травня 2025 р. о 10 год. 30 хв.

Копію ухвали вручити відповідачу та направити на адресу позивача.

Встановити, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії цієї ухвали має право подати відзив на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України, а також заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Роз`яснити відповідачу, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання відзиву) і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Відповідач не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді позивача на відзив, до початку розгляду справи по суті має право підготувати заперечення на відповідь на відзив та направити позивачу й суду, з підтвердженням такого направлення позивачу.

Зобов`язати позивача подати детальний розрахунок суми заборгованості за кожним кредитним договором із зазначенням нарахованих сум заборгованості (тіло кредиту, відсотки, інші передбачені договором платежі), періодів нарахування та здійснених відповідачем оплат.

Зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок щодо сум заборгованості за кредитними договорами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. О. Никифоров