15.04.2025 Єдиний унікальний номер 205/3409/25
Провадження № 2/205/2557/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 рік м. Дніпро

Ленінський районний суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участю секретаря судового засідання Михайленко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (далі ТОВ «Санфорд Капітал») звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 550,75 грн., з яких: залишок простроченого кредиту 10 467,95 грн.; залишок прострочениї комісій 6 082,80 грн., вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витра на правовоу допомогу у розмірі 7 200,00 грн.

В обґрунтування вимог позову зазначає, що 20.09.2021 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №3705. Одночасно з укладенням Кредитного договору Клієнт уклав з ПрАТ СК «ПЗУ Україна Страхування життя» дговір добровільного страхування життя від 20.09.2021 року. Розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 10 000,00 грн. Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) шляхом зарахування на банківський рахунок поточний рахунок Клієнта грошові кошті в сумі 10 960,00 грн., з яких сплатив на рахунок ПрАТ СК «ПЗУ Україна Страхування життя» страховий платіж від імені Клієнта в сумі 10 000,00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку Клієнта. У подальшому позивач виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплати нарахованих комісій лише частково, в розмірі 1 807,29 грн. Строк повернення всієї с«Санфорд Капітал» уми отриманого кредиту та сплати нарахованих БАнком платежів за кредитом встановлений 20.09.2025 року. На підставі викладеного, представник позивача змушений звернутися до суду із вказаною позовною заявою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи.

Представник позивача, адвокат Маслюженко М.П., у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. 14.04.2025 року через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач до суду не з`явилася, 15.04.2025 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій визнала позовну вимогу про стягнення заборгованості, а в стягненні судових витрат у вигляді правової допомоги просила відмовити, оскільки вони є явно завищеними.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другоїстатті 247 ЦПК Українине здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Так в судовому засіданні встановлено, що 20.09.2021 року між акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3705, який складається з публічної частини договору, яким є універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений банком і розміщений на офіційному сайті банку www.creditdnepr.com.ua далі (УДБО) та індивідуальної частини, якою є вказаний договір.

Кредитний договір разом з УДБО та заявою-згодою складають єдиний договір.

Кредитний договір та документи до нього укладено в паперовій формі та підписано відповідачем і кредитодавцем. Дане підтверджено копією кредитного договору.

На підставі укладеного договору та п. 1.1, 1.2 Договору відповідач отримав грошові кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі 10 960,00 грн. зі встановленою датою повернення грошових коштів строком до 20.09.2025 року та строком користування кредитом 48 місяців.

Вказана сума кредитних коштів була перерахована кредитодавцем на поточний рахунок відповідача, що відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро».

Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0 % річних.

Окрім цього, одночасно з укладенням кредитного договору, 20.09.2021 року між відповідачем та ПрАТ СК «ПЗУ Україна Страхування життя» було укладено договір добровільного страхування життя клієнтів. Розмір страхового платежу за договором страхування становив 10 000,00 грн.

Після укладення кредитного договору банк виконав свої зобов`язання перерахувавши позичальнику обумовлену суму кредитних коштів, з яких сплатив на рахунок ПрАТ СК «ПЗУ Україна Страхування життя» страховий платіж в сумі 10 000,00 грн.

Відповідач частково виконав умови договору зі сплати суми кредиту та комісії. З моменту укладення кредитного договору і до моменту подачі даного позову до суду лише сплатив 1 807,29 грн.

Кредитодавець свої зобов`язання за вказаним Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно, внаслідок чого його заборгованість, станом на 27.09.2023 року становила 16 550,75 грн. та складалася із суми залишку простроченого кредиту 10 467,95 грн., та суми простроченої комісії 6 082,80 грн.

11.04.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу № 11/04/24 у відповідності до умов якого та згідно Реєстру боржників, ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право грошової вимоги в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №3705 від 20.09.2021 року.

Всі нарахування, до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювалися безпосередньо АТ «Банк Кредит Дніпро». Жодних додаткових нарахувань після дати відступлення права грошової вимоги, позивачем не здійснювалось. Однак сума заборгованості відповідача не змінилась, та становить 16 550,75 ггрн. Дане підтверджено Розрахунком заборгованості по кредитному договору №3705 від 20.09.2021 року.

На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, що було б належним виконанням відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, та не надав суду доказів належного виконання зобов`язання за договорами кредиту, після відступлення права вимоги Позивачу.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договорами не погашає.

Враховуючи викладене, ненадання доказів зворотнього з боку відповідача, визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №3705 від 20.09.2021року, у розмірі 16 550,75 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Вирішуючи питання про судові витрати суд, крім ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов.

Таким чином, 50 відсотків судового збору, сплаченого ТОВ "Санфорд Капітал" при подачі позову відповідно платіжної інструкції №562 від 30 січня 2025 року, що становить 1211,20 грн. підлягають поверненню їм з державного бюджету, інші 50 відсотків сплаченого судового збору суд стягує з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал».

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК Українидля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник позивача на підтвердження витрат на правову допомогу надав: копію договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024 року, копію реєстру боржників, копію Додатку № 2 до Договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024 р вартість послуг (прейскурант), копію акту приймання передачі послуг з надання правничої допомоги № 4 від 01.04.2024.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Окремо суд зазначає, що частина з наданих послуг не може бути віднесена до правничої допомоги, зокрема, формування пакету документів для подання до суду позовної заяви та додатків до неї, відправлення або подання позовної заяви.

За таких обставин, з огляду на наявність клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 258-268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 550 (шістнадцять тисяч п`ятсот пятьдесят) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (50 % відсотків витрат по оплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Повернути з державного бюджету Товариству зобмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (ЄДРПОУ 43575686), 50 % відсотків судового збору, а саме 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп., сплаченого при подачі позову відповідно до платіжної інструкції № 562 від 30 січня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 17 квітня 2025 року.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», код ЄДРПОУ 43575686, юридична адреса: вул. Сімферопольська, 21, 5-ий поверх, пр. 68 та 69 м. Дніпро.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.О. Бізяєва