Провадження № 4-с/361/16/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Судді Писанець Н.В.,

Секретаря Бондар Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії начальника відділу Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Романюка Олега Васильовича, боржник Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірною та скасувати постанову начальника відділу Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Романюка О.В. про зупинення вчинення виконавчих дій від 14 березня 2025 року у виконавчому провадженні № 77133452.

Скаргу мотивовано тим, що 29.11.2024 року Броварським міськрайонним судом видано судовий наказ № 361/11712/24 про стягнення з ДП «Укрспирт» на користь ОСОБА_1 49437,51 грн. нарахованої але невиплаченої заробітної плати. За наслідком пред`явлення до Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) вказаного наказу, 07 лютого 2025 року державним виконавцем Романюком О.В. відкрито виконавче провадження №77133452, а 14 березня 2025 року винесено постанову про зупинення виконавчих дій у зв`язку з включенням боржника ДП «Укрспирт» до переліку об`єктів малої приватизації (пункт 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження").

ОСОБА_1 вважає вказану постанову державного виконавця незаконною, оскільки Єдиний майновий комплекс державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» не може бути реалізований в порядку приватизації, оскільки не завершена реорганізація державних підприємств спиртової та лікеро-горілчаної промисловості. Також, скаржник зазначає, що ДП «Укрспирт» не підписані, а Фондом державного майна України не затверджені передавальні акти відповідно до вимог ст.107 ЦК України. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Романюка О.В. про зупинення вчинення виконавчих дій від 14 березня 2025 року у виконавчому провадженні № 77133452. А також просить суд зобов`язати виконавця поновити вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 77133452. Скаргу просила розглянути без її участі.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2025р. скаргу ОСОБА_1 прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 17.04.2025р.

Належним чином сповіщені про час та дату розгляду скарги ОСОБА_1 , ДП «Укрспирт» та Бучацький відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) до зали суду не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважать, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців є Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню

Частиною першою статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Зупинення виконавчого провадження - це припинення вчинення виконавчих дій, обумовлене обставинами, що перешкоджають у їх вчиненні, передбаченими у нормах Закону України "Про виконавче провадження", які не можуть бути усунуті ані виконавцем, ані учасниками виконавчого провадження, протягом певного проміжку часу.

Із зупиненням виконавчого провадження виконавець не має права вчиняти будь-які виконавчі дії по такому виконавчому провадженні допоки існують обставини, якими обумовлено зупинення виконавчого провадження, до того моменту, поки останнє не буде відновлено на підставі постанови виконавця. Схожі висновки викладені Верховним Судом у постанові від 18 червня 2020 року в справі № 796/165/18 (провадження № 61-2247ав20). Отже, положеннями статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано обов`язок державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій, зокрема у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Згідно із частиною п`ятою статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 07 грудня 2022 року у справі № 908/1525/16 (провадження № 12-65гс21), що приписи пункту 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" є доступними, чіткими, однозначними, а дії держави з виконання цих приписів - передбачуваними і для позивача, і для відповідача. Зупинення вчинення виконавчих дій на час приватизації боржника є обмеженням, передбаченим законом, з метою забезпечення суспільного інтересу у контролі за реалізацією певного майна у складі єдиного майнового комплексу суб`єкта господарювання задля прискорення його господарської діяльності під управлінням ефективного приватного власника. Така мета досягається, зокрема, через зупинення виконавчого провадження про стягнення коштів із боржника, який включений до переліку підприємств, що підлягають приватизації.

Враховуючи, що наказом Фонду державного майна України №350 від 03.03.2025 року ДП «Укрспирт» включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації, державний виконавець дійшов правильного висновку про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №77133452 на підставі пункту 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Предметом розгляду цього судового спору є оскарження дій/бездіяльності державного виконавця щодо примусового виконання рішення у справі, а тому саме норми Закону України "Про виконавче провадження" є спеціальними відносно інших норм права, у зв?язку із чим посилання скаржника на порушення державним виконавцем Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" є помилковим.

Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець продовжує примусове виконання рішення у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи наведене, судом не знайдено підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 4, 5, 81, 258-260, 447, 451 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення скаргу ОСОБА_1 на дії начальника відділу Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Романюка Олега Васильовича, боржник Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.В.Писанець