Провадження № 2/359/1590/2025
Справа № 359/552/25
УХВАЛА

31 березня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Муранової-Лесів І.В..

за участі секретаря судового засідання Степаненко А.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Дуднік-Дубіняк Д.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою працездатності, та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду із позовом до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про стягнення з відповідача заподіяну шкоду, пов`язану з втратою працездатності у загальній сумі 4546864 грн..

10.03.2025 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вищезазначена заява, в якій заявник ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» просять:

- призначити судово-медичну експертизу у справі № 359/552/25;

- на вирішення експерту(-ам) поставити наступні питання: 1. Яка ступінь (у відсотках) стійкої втрати професійної працездатності у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , як особи II групи інвалідності з дитинства? 2. Чи визначається ступінь втрати професійної працездатності осіб з інвалідністю з дитинства, які на момент каліцтва або іншого ушкодження здоров`я не працювали та не набули професійної кваліфікації?

- зобов`язати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 взяти особисту безпосередню участь у проведенні судово-медичної експертизи, прибути на виклик експерта (-ів) для її проведення та надати на вимогу експерту(-ам) увесь обсяг необхідних документів для проведення експертизи;

- зобов`язати експерта (експертів), у разі виявлення під час проведення експертизи фактів та обставин, які мають значення для справи, але стосовно яких не були поставлені питання, висвітлити їх у висновку;

- проведення судово-медичної експертизи у справі доручити № 359/552/25: Державній спеціалізованій установі «КИЇВСЬКЕ МІСЬКЕ БЮРО СУДОВО-МЕДИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ, Код , 03038, Україна, місто Київ, вулиця Докучаєвська, будинок, 4;

- витрати за проведення експертизи покласти на відповідача з подальшим віднесенням вказаних витрат на вину сторону за результатами розгляду справи (а.с.145-148).

Заява обґрунтована наступним. Відповідач вказує, що предметом позовних вимог у даній справі є стягнення шкоди, заподіяної внаслідок втрати професійної працездатності у загальній сумі 4546864,00 грн. за період з 01.06.2020 по 01.02.2025, моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 150000,00 грн. Також зазначає, що в обґрунтування своїх вимог до позовної заяви позивач додав копію Висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 11.04.2014 № 6, згідно із яким рівень втрати працездатності встановлено «не менше 100%», при цьому, експертом зазначений % втрати професійної непрацездатності по кожному із пунктів таблиці 9 «Порядку встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності в рамках проведення оцінювання повсякденного функціонування особи», затвердженого Наказом Міністерства здоров`я України 05 червня 2012 року № 420 (в редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 10 грудня 2024 року№ 2067), зареєстрованого в Міністерстві юстиції Україии17 грудня 2024 року за № 1932/43277: п. 1.1.4-55-60%; п. 16.4.1.-10%; п. 16.4.3.-20-25%.

Вказує, що пунктом 10 розділу І вищезгаданого Порядку встановлено, що за наявності у особи наслідків, спричинених двома або більше випадками, ступінь стійкої втрати професійної працездатності встановлюється: 1) при І групі інвалідності - не вище 100%; 2) при II групі інвалідності - не вище 85%; 3) при ІІІ групі інвалідності - не вище 65%. Звертає увагу, що в додатках до позову наявна копія пенсійного посвідчення від 14.01.1994 ОСОБА_1 , згідно із яким йому встановлено II групу інвалідності з дитинства довічно.

У відповідача є усі підстави сумніватися у правильності доказу, поданого стороною позивача, а саме - експертного висновку від 11.04.2014 № 6.

З урахуванням викладеного позивач вважає, що для встановлення зазначених обставин необхідні спеціальні знання.

25.03.2025 позивачем ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_2 подано заперечення на вказану заяву ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про забезпечення доказів. Позивач вважає, що подана заява не підлягає задоволенню. Звертає увагу, що згідно із висновком судово-медичної експертизи №134 від 20 листопада 2000 року та судово-медичного висновку судового експерта Київського міського клінічного бюро судово- медичних експертиз №6 від 11 квітня 2014 року. ОСОБА_1 було встановлено 100% втрату загальної працездатності та 100% втрату професійної працездатності в результаті завданого в дитинстві каліцтва. Зазначені висновки судових експертиз були предметом судового дослідження і належно оцінені судом під час розгляду цивільних справ №359/4813/16-ц та №359/9022/17 за позовами ОСОБА_1 до відповідача, про відшкодування шкоди пов`язаної з втратою працездатності. Як убачається зі змісту Постанови Верховного Суду від 14 липня 2019 року у справі №359/4813/16-ц, провадження №61-10382св18, колегія суддів Верховного Суду погодилась з твердженням судів попередніх інстанцій щодо прийняття експертного висновку Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз від 11 квітня 2014 року як належного та допустимого доказу. Аналогічні висновки містяться у Постанові Верховного Суду від 26 вересня 2019 року, у справі 359/9022/17, провадження №61-48071св18, за позовом ОСОБА_1 до відповідача про відшкодування шкоди пов`язаної з втратою працездатності.

Вважає, що висновок Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз від 11 квітня 2014 року є преюдиціально встановленим фактом і не підлягає доказуванню, і немає необхідності встановити його знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу.

На думку ОСОБА_1 , відповідач зловживає своїми процесуальними правами, здійснюючи спроби переоцінки преюдиціальних фактів ставлячи під сумнів судове рішення, яке набрало законної сили, а також повторному розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Всі ці дії відповідача спрямовані на затягування судового розгляду.

Зазначає, що позивачу з 25 листопада 2024 року встановлено безстроково 1 (першу) групу інвалідності, підгрупа «Б», на підставі рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 06 березня 2025 року, номер 225/25/406/Р, що підтверджується копією Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи. Номер витягу: №225/25/406/ВТ від 06 березня 2025 року.

Зазначає, що в Постанові Верховного Суду від 06 травня 2019 року, у справі №359/9022/17, провадження №61-1784св20, за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому проваджені, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» визнано правонаступником ПАТ «Київенерго» у спірних правовідносинах, які виникли внаслідок заподіяння шкоди ОСОБА_1 .

Розгляд заяви відбувався у підготовчому засіданні 31.03.2025.

Представник відповідача ОСОБА_3 заяву про забезпечення доказів підтримав. Позивач ОСОБА_1 проти заяви заперечував з наведених у запереченнях підстав.

Дослідивши подану заяву, заслухавши пояснення представника відповідача, думку позивача, ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданих сторонами документів, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1-2 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, відповідно до ч.ч.1-3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до вимог п.п. 4,5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів.

Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Розглядаючи заяву про забезпечення доказів, суд (суддя) має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкодженні, витратити свою доказову цінність тощо).

Процесуальний механізм забезпечення доказів це не лише спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватися на об`єктивних фактах. Тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Вирішуючи подане клопотання,суд також звертає увагу на наступні вимоги чинного цивільного процесуального законодавства.

Так,згідно із положеннями ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

За змістом п.1 ч.1 ст.105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я.

Разом із з цим застосування відповідних положень цивільного процесуального законодавства неможливо окремо від положень ст.ст.55,82 ЦПК України

Відповідно до положень ч.1 ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У таких випадках, відповідно до ч.2 ст.55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вищенаведені положення ст.55 ЦПК України дають суду підстави дійти висновку, що обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, у порядку ч.4 ст.82 ЦПК України не доказуються, якщо у справі беруть не тільки ті самі сторони, але й їх правонаступники.

Як визнано сторонами, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 грудня 2019 року у справі № 359/1440/18-ц, провадження № 61-20317ск19 у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому проваджені, Верховний Суд зазначив, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що система розподілу електричної енергії була передана у володіння та управління ПАТ «ДТЕК Київські електромережі», тому до вказаного Товариства перейшло зобов`язання з відшкодування ОСОБА_1 шкоди. Отже, не зважаючи на те, що ПАТ «Київенерго» не припинено, водночас відбулась передача зобов`язань, з приводу яких було ухвалено рішення та видано виконавчий лист, іншій новоствореній юридичній особі ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», саме вказана юридична особа має бути залучена в якості правонаступника у виконавчому провадженні. Враховуючи вищевказані обставини, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Разом із з цим судовими рішеннями, ухваленими у цивільній справі №359/9022/17 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою працездатності та стягнення моральної шкоди, які набрали законної сили, зокрема постановою Верховного Суду від 06 травня 2019 року, та постановою Верховного Суду від 14 липня 2019 року у справі №359/4813/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про відшкодування майнової та моральної шкоди було встановлено, що експертним висновком від 11 квітня 2014 року встановлено втрату ОСОБА_1 як загальної працездатності, так і професійної (не менш 100%). Колегія суддів погоджується з твердженнями судів попередніх інстанцій щодо прийняття експертного висновку від 11 квітня 2014 року як належного та допустимого доказу у справі.

Суд звертає увагу, що позивачем додано до позовної заяви у цій справи копію вказаного експертного висновку, який був прийняти судами, в тому числі у справі, у які розглядалися схожі позовні вимоги (справа №359/4813/16-ц).

Також суд звертає увагу, що в цьому випадку не йде мова про правову оцінку, надану судом певному факту при розгляді іншої справи, зокрема щодо належності і допустимості наданого позивачем доказу, а фактично порушується питання щодо перегляду встановленої судовими рішеннями, які набрали законної сили, обставини - втрати позивачем ОСОБА_1 як загальної працездатності, так і професійної (не менш 100%).

Таким чином, задоволення поданої представником відповідача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заяви про забезпечення позову шляхом призначення призначенні судово-медичної експертизи щодо встановлення ступеню стійкої втрати професійної працездатності у позивача ОСОБА_1 , буде суперечити вищенаведеним вимогам ч.4 ст.82 ЦПК України, яка звільніє позивача від обов`язку доказувати цю обставину, встановлену судовими рішеннями, як набрали законної сили, та які є обов`язковими як для сторін так і для суду.

Крім того, суд звертає увагу, що заперечення відповідача щодо наданого позивачем доказу - експертного висновку від 11.04.2014 № 6, можуть бути перевірені у спосіб заслуховування роз`яснень експерта у порядку, визначеному ч.4 ст.72 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,76-78, 81-83, 103, 116-118, 197, 259,260, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» адвоката Дудніка-Дубіняка Дмитра Ігоровича про забезпечення доказів у цивільний справі №359/552/23 та призначенні судово-медичної експертизи щодо встановлення ступеню стійкої втрати професійної працездатності у позивача ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів, який обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлений 11.04.2025.

Суддя І. В. Муранова-Лесів