КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/840/19 Головуючий у І інстанції Муранова-Лесів І.В.
Провадження №22-ц/824/917/2025 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

16 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О. (судді-доповідача), Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Горбача Ігора Володимировича на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2024 року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Спецінвест» до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дідок Сергій Іванович та Приватне акціонерне товариство «АЙБОКС БАНК», про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання акта про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними, позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Катакалі» до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича, ОСОБА_2 про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича, ОСОБА_2 про визнання прилюдних торгів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2024 року у задоволенні позовів дочірнього підприємства «Спецінвест», товариства з обмеженою відповідальністю «Катакалі», третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 відмовлено.

01 квітня 2025 року з апеляційною скаргою на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2024 року у даній справі за допомогою системи «Електронний суд» звернувся представник ОСОБА_1 - адвокат Горбач Ігор Володимирович.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, зокрема: апеляційна скарга не оплачена судовим збором, крім того скаржником пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_1 - адвокатом Горбачем І.В. було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку із зазначенням підстав, які підтверджують поважність причини пропуску установленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, а також сплати судового збору у розмірі 922,08 грн.

14 квітня 2025 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Горбачем І.В. подано заяву про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору на суму 922,08 грн.

За змістом заяви, представником ОСОБА_1 - адвокатом Горбачем І.В. заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2024 року, в обґрунтування якого зазначив наступні обставини:

- ОСОБА_1 не отримував ані ухвалу суду, якою було порушено його права, ані рішення суду;

- суд першої інстанції не повідомив ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засіданні, коли мала розглядатись його заява (клопотання);

- судом першої інстанції не зазначено в ухвалах жодної інформації про належне повідомлення ОСОБА_1 про спосіб повідомлення, про докази отримання тощо;

- Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, у зв`язку із військовою агресією російської федерації 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан та оголошено проведення загальної мобілізації. В подальшому режим воєнного стану неодноразово продовжувався і дії дотепер;

- ОСОБА_1 приймав участь в заходах забезпечення обороноздатності України з 2014 року, був поранений, був контужений, був звільнений з лав ЗСУ;

- з перших днів повномасштабного вторгнення ОСОБА_1 приймав участь у заходах з підвищення обороноздатності України;

- неможливість суміщення активного виконання ОСОБА_1 повноважень з представництва клієнтів із реалізацією власних навичок в військовій справі спонукали його до зупинення адвокатської практики та (на добровольчих засадах) переходу до лав військових формувань на професійній основі;

- ОСОБА_1 з добровольців-захисників найгарячішої точки захисту Суверенітету України - «Аеропорту Гостомель» перейшов (мобілізувався) до лав Національної гвардії України;

- ОСОБА_1 не міг слідкувати за ходом справи з огляду на перебування в лавах Національної гвардії та виконання бойових завдань, завдань зі збереження майна військової частини, що перебувала під щоденними ракетними обстрілами, в період, коли було ухвалене судове рішення.

Заявник просить визнати зазначені в заяві обставини достатніми та прийнятними, поновити строк апеляційного оскарження та відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Горбача Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку наведеним у заяві обставинам, наведеним на підтвердження поважність причин пропуску на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку про їх необґрунтованість з огляду на наступне.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частини 2 статті 358 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, підписаної представником ОСОБА_1 - адвокатом Горбачем І.В., ОСОБА_1 дізнався про оскаржуване рішення 01 квітня 2024 року, оскільки останній проходить військову службу за мобілізацією.

З огляду на вказане, строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції для ОСОБА_1 , як особи, яка не була залучена до участі у справі, розпочався з 02 квітня 2024 року та закінчився 01 травня 2024 року.

Поряд із цим, апеляційна скарга в інтересах ОСОБА_1 подана його представником - адвокатом Горбачем І.В. до суду апеляційної інстанції шляхом сформування її в системі «Електронний суд» 01 квітня 2025 року, тобто з пропуском процесуального строку, передбаченого у статті 354 ЦПК України.

У своїй практиці ЄСПЛ сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, необхідно звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції» (Bellet v. France), «Ільхан проти Туреччини» (Ilhan v. Turkey), «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» та інші).

Поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності у випадках, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справа «Устименко проти України»); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania)).

Аналогічні правові висновки щодо застосування норми права в подібних правовідносинах викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 1227/8971/2012.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 жовтня 2020 року в справі № 9901/32/20 виснувала, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони в причинному зв`язку з пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави…» (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У кожній справі суди мають перевірити наявність підстав для поновлення строку на оскарження, визнати їх виправданими, а також мотивувати свій висновок про наявність поважних причин для поновлення пропущеного процесуального строку. Сама лише вказівка на наявність поважних причин не є належним мотивуванням висновку про поновлення строку і є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі № 359/840/19, не був повідомлений судом про ухвалення оскаржуваного рішення, копія рішення суду на його адресу не направлялась.

З огляду на вказані обставини, апеляційний суд перевіряє поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження у період з дня, коли ОСОБА_1 дізнався про рішенням суду першої інстанції, тобто з 01 квітня 2024 року.

На підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, представником ОСОБА_1 до заяви додано копію Наказу начальника центральної бази забезпечення пально-мастильними матеріалами Національної гвардії України від 03.03.2023 року №58, згідно з яким: «уважати таким, що приступив до виконання обов`язків молодшого сержанта ОСОБА_1 з 02 березня 2023 року за посадою начальника адміністративної служби..».

Поряд із цим, заявником не наведено і не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування об`єктивних обставин, які унеможливили своєчасне звернення з апеляційною скаргою на рішення суду в період з 01 квітня 2024 року, коли ОСОБА_1 ознайомився з повним текстом оскаржуваного рішення суду, по 01 травня 2024 року.

Так, доказів, підтверджуючих виконання скаржником у вказаний період бойових завдань, участі в бойових діях, або ж існування інших обставин, які свідчать про наявність об`єктивних, незалежних від волі та поведінки скаржника, причин пропуску строку на апеляційне оскарження, до суду не подано. Додана до заяви копія наказу від 03.03.2023 року №58 таких обставин не підтверджує, тому не може бути взята судом до уваги.

Сам по собі факт введення воєнного стану на території України, на що посилається заявник, не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2022 року у справі № 560/15534/21.

Таким чином, доводи заявника щодо причин пропуску строку подання апеляційної скарги та надані ним докази поважності причин пропуску такого строку у своїй сукупності не можна визнати достатніми для висновку про необхідність поновлення йому строку звернення з апеляційною скаргою.

Апеляційний суд звертає увагу, що на відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Відповідно до частини 4 статті 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З врахуванням викладеного вище, оскільки вказані заявником обставини не можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 357, 358, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Горбача Ігора Володимировича на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2024 року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Спецінвест» до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дідок Сергій Іванович та Приватне акціонерне товариство «АЙБОКС БАНК», про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання акта про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними, позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Катакалі» до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича, ОСОБА_2 про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича, ОСОБА_2 про визнання прилюдних торгів недійсними, відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді С.А. Голуб

Т.А. Слюсар