П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Київ

Справа № 753/1398/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1129/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Лужецької О.Р. 14 березня 2024 року у м. Київ, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В

У січні 2024 року ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 56 015,83 грн., 3 % річних у розмірі 6 001,38 грн., інфляційні втрати у розмірі 27 706,83 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є співвласниками квартири та споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1.

05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», що перейменоване на ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживача від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

31 травня 2021 року на офіційному веб-сайті опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з центрального водопостачання та/або централізованого водовідведення (у подальшому зі змінами від 30 вересня 2021 року та від 31 грудня 2021 року), отже з 01 липня 2021 року договір вважається укладеним.

Позивач вказував, що відповідачі отримували послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення у газеті, на адресу позивача жодних заяв або повідомлень про відмову від надання послуг від відповідачів не надходило.

Однак, відповідачі зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 квітня 2016 року по 30 листопада 2023 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконали, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 54924,75 грн.

Також позивач зазначав, що розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 вересня 2019 року № 1716 було встановлено внесок за обслуговування вузлів комерційного обліку, який становив, для відповідного будинку, 9,22 грн щоквартально, однак він не сплачений відповідачами, внаслідок чого борг складає 64,54 грн.

Крім того, у відповідачів наявний борг з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 1026,54 грн.

Вважає, що з урахуванням ст. 625 ЦК України, відповідачі зобов`язані сплатити борг з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних.

Враховуючи відсутність добровільного виконання зобов`язань відповідачами позивач вимушений звернутися до суду з вказаними вимогами.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року позов ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 48961,63 грн, інфляційні втрати в розмірі 27706,83 грн, 3 % річних в розмірі 6001,38 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 3139,92 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 470,00 грн.

В іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 968,96 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 968,96 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 968,96 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач належним чином виконував договірні зобов'язання шляхом надання відповідачу послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Відповідачі в свою чергу порушили умови договору щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість.

Судом враховано, що відповідач ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 до 29 травня 2023 року, а відповідач ОСОБА_1 - до 22 жовтня 2023 року, тому суд не погодився з розрахунками, що надані позивачем, та провівши власні, дійшов висновку, що з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 48961,63 грн, інфляційні втрати в розмірі 27706,83 грн, 3% річних в розмірі 6001,38 грн, за період з 01 квітня 2016 року до 29 травня 2023 року; а з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 3139,92 грн. за період з 30 травня 2023 року до 22 жовтня 2023 року; з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню за житлово-комунальні послуги у розмірі 470,00 грн. за період з 23 жовтня 2023 року до 30 листопада 2023 року.

У поданих апеляційних скаргах представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Попова І.С., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Вимоги апеляційних скарг обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення не містить: стислого викладу обставин та заперечень відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які в тому числі були викладені у відзиві на позов; посилання на подані відповідачами клопотання.

Наголошує, що судом здійснюється посилання на адресу: АДРЕСА_2 , тоді як позивачем заявлено вимоги в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, з 1998 року відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак не є споживачами послуг, які надані позивачем до вказаної квартири.

З огляду на зазначене, вважає, що у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги необхідно відмовити, оскільки позивач не довів, що вони дійсно були споживачами послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

У відзивах на апеляційні скарги представник ПрАТ «АК «Київводоканал» - Патенок А.В., посилаючись на те, що рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У порядку частини 1 статті 369 ЦПК України (в редакції чинній на момент відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що позивач ПрАТ «АК «Київводоканал» є юридичною особою зареєстрованою з 02 червня 1992 року, основним видом діяльності якого є забір, очищення та постачання води, каналізація водовідведення й очищення стічних вод.

05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110(4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» в подальшому перейменованим у Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору, у разі відмови, така відмова має бути оформлена письмова та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.

Згідно з довідкою позивача від 29 грудня 2023 року № 13271/8/8/0223 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 мають заборгованість перед ПрАТ «АК «Київводоканал» станом на 30 листопада 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 56015,83 грн, з якої заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення - 54924,75 грн, внески за обслуговування вузла комерційного обліку - 64,54 грн та плата за абонентське обслуговування - 1026,54 грн.

З розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з квітня 2016 року по листопада 2023 року, за адресою АДРЕСА_1 , наявна заборгованість у розмірі 54924,75 грн. Також на суму заборгованості нараховані 3% річних в розмірі 6001,38 грн та інфляційні втрати в розмірі 27706,83 грн.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01 грудня 2008 року.

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 до 29 травня 2023 року, ОСОБА_1 - до 29 січня 2024 року.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» були визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 32 цього Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Пунктом 30 Правил передбачено що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК Української РСР.

Виходячи зі змісту статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якими вони фактично користувалися ними. При цьому наявність чи відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно вимог частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З наведених обставин справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками квартири у АДРЕСА_1 та належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ним свого обов`язку по оплаті наданих послугз водопостачання та водовідведення не надали.

З розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з квітня 2016 року по листопада 2023 року, за адресою АДРЕСА_1 , вбачається наявність заборгованість у розмірі 54924,75 грн. Також на суму заборгованості нараховані 3% річних в розмірі 6001,38 грн та інфляційні втрати в розмірі 27706,83 грн. за період з квітня 2016 року по лютий 2022 року.

Докази на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Надаючи оцінку встановленим обставинам та наданим сторонами доказам у їх сукупності, колегія суддів вважає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є споживачами послуги з водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем, а тому зобов`язані оплачувати їх вартість.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов до вірного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення, а також нараховані 3% річних та інфляційні втрати на суму боргу.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначають, що вони з 1998 року не проживають у квартирі АДРЕСА_3 . Разом з тим, їх проживання за іншою адресою не звільняє від обов`язку сплачувати надані послуги водопостачання та водовідведення, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири у буднику, який обслуговує позивач. А відповідно до статті 13 Конституції України та статті 319 ЦК України власність зобов`язує, тобто власник зобов`язаний нести витрати на утримання свого майна.

Відтак, колегія суддів вважає помилковими доводи апеляційних скарг щодо відсутності підстав для стягнення з них заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення з підстав не проживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційних скарг про те, що оскаржуване рішення не містить стислого викладу обставин та заперечень відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які в тому числі були викладені у відзиві на позов та не містить посилання на подані відповідачами клопотання, колегія суддів вважає обґрунтованими, однак такі процесуальні порушення не призвели до ухвалення помилкового рішення, тому не можуть бути безумовною підставою для скасування по суті вірного рішення.

Слід погодитись з твердженням викладеним в апеляційних скаргах щодо помилкового посилання на адресу: АДРЕСА_2 , тоді як позивачем заявлено вимоги в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з цим вказане не є підставою для скасування рішення суду, а виходячи з положень процесуального закону, може бути усунуто самим судом, так як вказане очевидно є технічною опискою.

Суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав вірну правову оцінку зібраним доказам й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Таким чином, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, рішення суду ухвалено з дотримання норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, колегією суддів не встановлено, тому апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду в частині задоволених позовних вимог ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук