Справа № 458/395/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16.04.2025 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Волинець М.З., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про встановлення факту непроживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання особи такою, що не прийняла спадщину, -

в с т а н о в и в:

15.04.2025 представник адвокат Миньо М.М., який діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , подав до суду позовну заяву до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про встановлення факту непроживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 175, 177 Цивільного процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1статті 185 ЦПК України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строку сунути недоліки позовної заяви,що забезпечить можливість вважати її такою,що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Згідно ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право.

Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Під змістом позовних вимог чи клопотань розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту його права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких виникають спірні правовідносини. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову.

У позовній заяві позивач просить встановити факт непроживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини бабцею ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , онуки ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем за правом представлення, відповідно до ст. 1261 та ч. 1 ст.1266 ЦК України, оскільки мама ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була донькою спадкодавиці ОСОБА_5 та сестрою позивача ОСОБА_1 й третьої особи ОСОБА_4 , та визнати відповідача ОСОБА_3 такою, що неприйняла спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Тобто право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, оскільки ОСОБА_3 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована, проте не проживала, а сама по собі реєстрація місця проживання не може вважатися саме місцем проживання та свідчити відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, тому ОСОБА_3 , як спадкоємець не прийняла своєчасно спадщину, що відкрилася після смерті бабці за правом представлення, а отже, не набула права на спадкове майно.

Однак в позовній заяві позивачем не зазначено яким чином від встановлення вищевказаних фактів залежить виникнення, зміна, або припинення саме її (позивача) особистих чи майнових прав, враховуючи, що положеннями ч. 1 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, тобто ОСОБА_3 може як реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті бабці за правом представлення, так і відмовитися від нього.

Частиною 1. ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Отже, предметом позову є вимога про встановлення факту непроживання відповідача із спадкодавцями на час відкриття спадщини та неприйняття відповідачем спадщини після померлих бабці та мами.

Однак, виходячи зі змісту позову, позивач фактично намагається довести те, що лише вона та третя особа (брат позивачки) є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , що і так є очевидно.

З огляду на викладене суду не є зрозумілим, яким чином від встановлення вищевказаного факту залежить виникнення, зміна, або припинення саме його (позивача) особистих чи майнових прав, враховуючи, що положеннями ч. 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, тобто ОСОБА_3 може як реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті бабці за правом представлення, так і відмовитися від нього.

Отже, застосований позивачем спосіб захисту не узгоджується із положеннями ст. 16 ЦК України.

Наведені недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про встановлення факту непроживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання особи такою, що не прийняла спадщини слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала десятиденний строк для усунення викладених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст. 175,177,185 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про встановлення факту непроживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання особи такою, що не прийняла спадщину - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити особі, яка подала позовну заяву, що у разі виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений строк, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду.

В іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачам.

Копію ухвали негайно направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Марія ВОЛИНЕЦЬ