Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2025 Справа №607/7146/25 Провадження №2-о/607/304/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Двикалюк І.В., заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження її прав строком на 6 місяців у вигляді заборони ОСОБА_2 наближатись на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборони ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати або переслідувати ОСОБА_1 ; заборони ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ОСОБА_2 є її рідною сестрою. Конфлікти між ними виникають, коли заявник приходить до їхнього спільного батька за адресою АДРЕСА_1 , де також проживає ОСОБА_2 та співвласником квартири є заявник. При зустрічах із заявником сестра поводить себе неадекватно, словесно ображає її, залякує, погрожує фізичною розправою та виганяє з квартири. Внаслідок вчинення ОСОБА_2 таких дій, 18.01.2025 працівниками поліції винесено терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_2 строком на 10 діб, а також складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Також у рапорті поліцейського Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області зафіксовано, що 19.01.2025 ОСОБА_1 звернулась у травмпункт внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, завданих їй ОСОБА_2 , встановлено діагноз: забій першого пальця правої кісті, забій та осадження правої кісті та правого передпліччя. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.04.2025 у справі № 607/1809/25 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу.

Поведінка ОСОБА_2 негативно впливає на здоров`я заявниці, її працездатність, психологічний та фізичний стан. Заявниця постійно перебуває в стані стресу та тривоги, побоюється за свою безпеку та безпеку батька. Зважаючи на вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_2 щодо заявниці, а також можливість настання тяжких наслідків, заявник звернулась до суду про видачу обмежувального припису.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала з підстав викладених у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що конфлікт виникає лише тоді, коли ОСОБА_1 приходить у квартиру, де вона проживає ОСОБА_2 разом із батьком. Іншого спілкування між ними немає, оскільки проживають окремо та у місця спільного перебування не з`являються. Зазначила, що вона не має наміру спілкуватися із сестрою, тому видавати обмежувальний припис немає потреби.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити частково, з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними сестрами та проживають за різними адресами, що сторонами не заперечується. Зареєстроване місце проживання заявника АДРЕСА_2 , заінтересованої особи АДРЕСА_1 .

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 1/6 частки квартири АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 .

18.01.2025 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №334343, згідно із яким ОСОБА_2 , у зв`язку із скоєнням нею 18.01.2025 близько 17 год. 15 хв. домашнього насильства, що полягало у висловлюванні словесних образ, вчиненні морального тиску, шарпанні за волосся, ударі рукою по обличчю, заборонено в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 впродовж 10 діб з 19 год. 00 хв. 18.01.2025 до 19 год. 00 хв. 28.01.2025.

Відповідно до рапорту інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ліхачевського І.Т. від 19.01.2025, 19.01.2025 о 11:51 год. надійшло повідомлення чергового лікаря травмпункту ОСОБА_4 про те, що звернулась ОСОБА_1 щодо отримання тілесних ушкоджень від сестри ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 о 17:20 год. Діагноз: забій першого пальця правої кисті, забій та осадження правої кисті передпліччя. Дана подія зареєстрована в ЄО № 2417 від 18.05.2025, де поліцейськими відносно ОСОБА_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 621337 за ч.1 ст.173-2 КУпАП та терміновий заборонний припис серії АА №333949 терміном 10 діб.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.04.2025 у справі №607/1809/25 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні 18.01.2025 близько 17.15 год. за адресою: АДРЕСА_1 , стосовно її сестри ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру, що полягало у висловлюваннях словесних образ. Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, за що на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 14.04.2025.

Відповідно до пункту третього частини першої ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону передбачено, що кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

За пунктом дев`ятим частини першої ст. 1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно із пунктом першим частини першої ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», однією із засад запобігання та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пунктів сьомого та восьмого частини першої ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно із правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 19.05.2020 №404/5203/19 (61-22539св19), законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішенні такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Сам по собі факт не притягнення особи до юридичної відповідальності не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника.

Згідно з визнаними Україною міжнародними стандартами насильство в сім`ї є грубим порушенням прав людини і посягає на основні соціальні цінності життя людини, честь та гідність, недоторканність та безпеку, власність та приватне життя, а також на право дітей на виховання у сімейному середовищі.

В силу вимог частини другої ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Частиною третьою даної статті визначено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 потерпіла від домашнього насильства, яке вчинила відносно неї ОСОБА_2 , шляхом висловлення образ. Такі дії, як вбачається із постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.04.2025 у справі №607/1809/25, а також із наданих заявником відеозаписів, мають тривалий характер. Словесні образи спрямовані на обмеження волевиявлення потерпілої, а також на те, щоб викликати побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб (батька), спричинити емоційну невпевненість.

Внаслідок таких дій стосовно ОСОБА_2 було складено терміновий заборонний припис та притягнуто її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства).

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_2 є кривдником в розумінні пункту 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», яка вчиняє домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_1 .

Тому, виходячи із принципу пропорційності, оцінюючи високі ризики продовження протиправної поведінки заінтересованої особи, та її вплив на заявницю, що може призвести до тяжких наслідків, враховуючи дані про особу ОСОБА_2 , тривалість вчинення протиправних дій, суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 у вигляді заходів тимчасового обмеження її прав, а саме заборони строком на три місяці: наближатись на відстань менше 50 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати або переслідувати ОСОБА_1 ; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 .

Суд вважає за можливе задовольнити вимогу заявника про строк дії заходів тимчасового обмеження прав кривдника саме на три місяці, так як такий строк буде достатнім для переосмислення кривдником свого відношення до ОСОБА_1 . Застосування до кривдника максимального строку шість місяців заявником не обґрунтовано.

Згідно із ч. 3 статті 350-5 ЦПК України, судові витрати відносяться на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 76-78, 258-268, 350-1 350-8, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис строком на 3 (три) місяці, згідно якого:

- заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань менше 50 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати або переслідувати ОСОБА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 .

У задоволенні решти вимог заявника відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Повідомити не пізніше наступного дня з дня ухвалення судового рішення уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис на профілактичний облік, а також виконавчі органи міських рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 17.04.2025.

Головуючий суддя П. Я. Стельмащук