Справа №173/1083/23
Провадження №2/173/32/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю: позивача - ОСОБА_1

Відповідача - ОСОБА_2

Представника позивача - адвоката Верховської О.В.

Третьої особи - ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в залі суду, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Верховська Ольга Вікторівна, в інтересах малолітньої дитини, ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , служба у справах дітей Криничанської селищної ради, Орган опіки і піклування Верхівцевської міської ради, про позбавлення батьківських прав ,-

ВСТАНОВИВ:

21.04.2023 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Верховська О.В., з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача, ОСОБА_2 треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , служба у справах дітей Криничанської селищної ради, Орган опіки і піклування Верхівцевської міської ради, про позбавлення батьківських прав

12.05.2023 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи

15.05.2023 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 26.06.2023 року.

14.06.2024 року проведений перерозподіл цивільної справи іншому складові суду. Справа призначена до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 13.11.2024 року.

13.11.2024 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 28.01.2025 року

28.01.2025 року проведене підготовче судове засідання та справа призначена до судового розгляду на 28.01.2025 року.

28.01.2025 року в с удовому засіданні оголошена перерва до 31.03.2025 року .

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.

31.03.2025 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідачку по відношенню до її малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: Він перебував фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син - ОСОБА_3 .

В подальшому спільне життя між ними стало неможливим та вони припинили фактичні шлюбні відносини.

Відповідачка стала менше часу приділяти дитині. Все частіше з`являлась в сумнівних компаніях, напідпитку. Дитина все більше часу прожила з ним та з бабусею, його матір`ю. В подальшому відповідачка перестала забирати дитину навіть на ніч.

З 16.03.2022 року він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Дитина проживає з його матір`ю. Він та його мати займаються вихованням та повним утриманням дитини.

Відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову частину її виховання. Відповідачка не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизначених норм моралі. Не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти.

Необхідність захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини й стало підставою звернення із позовом до суду.

В судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити. При цьому позивач пояснив, що з моменту погіршення відносин між ним і відповідачкою, дитина спочатку проживала у матері, потім у нього та його матері. Мати самоусунулась від участі у вихованні дитини. Дитина відвідує дитячий садочок. На даний час він проходить військову службу і дитина проживає у його матері, третьої особи ОСОБА_4 . Він, коли його відпускають додому, займається вихованням дитини та проводить з нею свій час. З 2023 року він та його мати займаються вихованням дитини самостійно, він повністю матеріально забезпечує дитину.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав визнала. При цьому пояснила, що в неї троє дітей і вона не має можливості займатись вихованням всіх своїх дітей та їх матеріально утримувати. Вона вважає, що дитині з батьком буде краще. Вона інколи відвідує дитину, але її житлові умови не дозволяють їй забрати дитину до себе.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 , в судовому засіданні пояснила, що з 2023 року онук проживає у неї. Вона та її син, коли його відпускають у відпустку, займаються вихованням дитини, відводять дитину до дитячого садочка, проводять з ним вільний час. Створюють необхідні умови для розвитку дитини. Відповідачка інколи відвідує дитину, та бере до себе, але не часто.

Представники третіх осіб, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служба у справах дітей Криничанської селищної ради, Орган опіки і піклування Верхівцевської міської радив судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши учасників розгляду справи, думку дитини, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

За доводами позивача судом встановлено, щоз 2019 року по 2023 рік позивач проживав з відповідачкою, ОСОБА_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу, даний факт відповідачкою не заперечується.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в сторін народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. В подальшому сторони припинили спільне проживання та за доводами позивача з 2023 року дитина проживає разом з позивачем та його матір`ю ОСОБА_4 .

Даний факт не заперечується відповідачкою та підтверджується пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Так свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_4 , яка із самого дитинства піклувалась про онука. Онук проживає весь час із бабусею, яка його виховує, водить до дитячого садочка, лікує. Коли приїздить батько, то дитина з батьком. Мати відвідує дитину дуже рідкою.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є свідком того, що відповідачка залишила дитину на ОСОБА_4 , і остання протягом трьох років доглядає за дитиною. Також їй відомо, що мати проживає в поганих умовах і сама дитину виховати та забезпечити хоча б елементарним не зможе. ОСОБА_4 завжди ходить з хлопчиком, займається його вихованням. У бабусі дитина забезпечена окремою кімнатою, одягом, взуттям, продуктами харчування.

Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини, судом встановлено, що з ОСОБА_4 проживає малолітня дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Будинок, в якому мешкає родина заявниці складається із двох житлових кімнат, є кухня, коридор, веранда. Для перебування малолітньої дитини виділене ліжко, є іграшки, одяг, взуття. Дитина забезпечена всім необхідним для розвитку.

З наведеного вище судом встановлено, що в порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, відповідачка, ОСОБА_2 , злісно ухиляється від виконання цих своїх обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням свого малолітнього сина.

Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що малолітній - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з бабусею ОСОБА_4 . Батько дитини проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується наданими суду довідками, витягами з наказів, тому з об`єктивних причин постійно проживати з дитиною не має можливості.

Відповідно до характеристики на відповідачку з місця роботи встановлено, що після прийняття ОСОБА_2 на роботу, до неї спочатку нарікань з боку керівництва не було. В подальшому ОСОБА_2 - зарекомендувала себе як конфліктний, байдужий до роботи працівник. Роботу виконувала на низькому рівні, постійно потребувала контролю.Часто перебувала на лікарняних та відпустках без збереження заробітної плати. Порушувала трудову дисципліну, допускала некоректні вчинки до інших працівників. 18.05.2022 року звільнена за власним бажанням.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Верхівцевської міської ради від 28.03.2023 року № 531, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю, батьком обов`язків по вихованню доньки, а також встановити, що мати, батько ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Виходячи з вищевикладених обставин, суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав малолітньої дитини, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки судом встановлено, що відповідачка свідомо та систематично ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо участі у вихованні дитини. Будь-яких перешкод, які б заважали позивачці виконувати свої материнські обов`язки по відношенню до дитини судом не встановлено, наявність у відповідачки трьох дітей не звільняє її в ід обов`язку виховувати та утримувати всіх своїх дітей, а не когось одного з них. Відповідачка залишила дитину на проживання з батьком та бабусею та не цікавиться її життям та розвитком.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Оскільки судом ухвалюється рішення про позбавлення відповідачки батьківських прав, суд вважає за потрібне стягнути і з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини її заробітку (прибутку), але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини в відповідного віку, щомісячно оскільки у відповідачки є ще дві малолітні дитини.

Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України - Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Таким чином рішення суду після набрання законної сили направитиВерхньодніпровському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) для відома .

Відповідно доч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073 грн. 60 коп., так як судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог. Також стягнути з відповідачки в рахунок держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., так як судом ухвалюється рішення і про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України. суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Верховськ Ольга Вікторівна, в інтересах малолітньої дитини, ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , служба у справах дітей Криничанської селищної ради, Орган опіки і піклування Верхівцевської міської ради, про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , по відношенню до її малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження якого зареєстроване виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, 29 січня 2019 року, актовий запис № 9.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку ( доходу), але не менше 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21 квітня 2023 року і до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , 1 073 грн. 60 коп., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір в рахунок держави в сумі 1211 грн. 20 коп.

Копію рішення після набрання законної сили направити Верхньодніпровському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) для відома.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений до 09.04.2025 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 22.04.2025 року.

Дата набрання законної сили: 09.05.2025 року