ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4336/25 Справа № 199/6340/23 Головуючий у першій інстанції: Спаї В.В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі судді Спаї В.В. від 10 січня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 обґрунтовуючи це тим, що ОСОБА_3 , батько відповідача, помер через хворобу, та після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок за адресою по АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,06 га, розташована по АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,1 га по АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка площею 4,21 га. На переконання позивачки, відповідач не має права на спадкування, оскільки ухилявся від виконання обов`язку щодо утримання батька, хоча був обізнаний про його хворобу (батько відповідача хворів з 2008 року) та про те, що на його лікування необхідні грошові кошти; заробітку позивача не вистачало на лікування чоловіка та на утримання сім`ї. Тому позивачка просила усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 31.05.2018 Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-542; земельної ділянки, площею 0,06 га, кадастровий номер - :01:720:0016, місце розташування: АДРЕСА_1 , вид цільового призначення земельної ділянки: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна - 101, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 31.05.2018 Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-546; земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер - :01:720:0017, місце розташування: АДРЕСА_1 , вид цільового призначення земельної ділянки: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель: землі житлової та громадської забудови, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна - 101, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 31.05.2018 року Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-544; земельної ділянки, площею 4,21 га, кадастровий номер :07:098:0001, місце розташування: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Чумаківська сільська рада, вид цільового призначення земельної ділянки:01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна - 14, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.01.2012 Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-144.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 січня 2025 року в задоволенні позову відмовлено повністю. Судові витрати віднесено на рахунок позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність встановлених фактів обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 04 червня 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №235 (а.с. 9 т.1).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , відповідач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , та є сином ОСОБА_3 (а.с. 142 т.1).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10 т.1).

Отже, позивачка та відповідач (син спадкодавця від іншого шлюбу) є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 .

16 лютого 2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Буцьких О.О. заведено спадкову справу №04/2022 після смерті ОСОБА_3 .

З матеріалів спадкової справи №04/2022, заведеної 16.02.2022 року, вбачається, що до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Буцьких О.О. вчасно надійшли заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 112-240 т.1).

Згідно копій свідоцтв про право на спадщину за законом серії НСЕ №120288 від 01.12.2022, серії НСЕ №120290 від 01.12.2022, серії НСЕ №120289 від 01.12.2022, серії НСЕ №120291 від 01.12.2022, серії НСЕ №120335 від 12.12.2022, серії НСЕ №120337 від 12.12.2022, серії НСЕ №120336 від 12.12.2022, серії НСЕ №120338 від 12.12.2022, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали по 1/2 частці спадщини, яка складається з:

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101;

- земельної ділянки, площею 0,06 га, кадастровий номер - :01:720:0016, по АДРЕСА_1 , вид цільового призначення земельної ділянки: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна - 10;

- земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер - :01:720:0017, по АДРЕСА_1 , вид цільового призначення земельної ділянки: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель: землі житлової та громадської забудови, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна - 101;

- земельної ділянки, площею 4,21 га, кадастровий номер :07:098:0001, місце розташування: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Чумаківська сільська рада, вид цільового призначення земельної ділянки: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна - 14 (а.с. 11-18 т.1).

За життя ОСОБА_3 хворів, що підтверджується, зокрема, виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, результатами обстежень (а.с. 19 - 48 т.1).

Відповідно до висновку експерта ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» №340 від 18.10.2024, згідно аналізу наданої медичної документації, комісією експертів у ОСОБА_3 встановлено тяжкі захворювання: цироз печінки змішаного генезу, стадія декомпенсації, ускладнений портальною гіпертензією 2 ступеню (варикозне розширення вен стравоходу II ст., асцит), гепатоспленомегалії, гепаторенальний синдром, печінково-клітинна недостатність, хронічна печінкова недостатність 2 ст., хронічний панкреатит, фаза загострення, з порушенням секреторної функції підшлункової залози, хронічна хвороба нирок ІII-IV, хронічний гастродуоденіт, ерозивний гастрит, гіпертонічна хвороба ІІ ст. 2 стадії, ризик 3, ішемічна хвороба серця: кардіосклероз дифузний, екстрасистолія СН 2 А, 2 форма клінічна, хронічний пієлонефрит, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст., складного генезу з помірними когнітивними порушеннями, судомний синдром. Враховуючи термін та ступінь розвитку встановлених тяжких захворювань ОСОБА_3 потребував сторонньої допомоги та догляду з 2018 року (а.с. 55-61 т.2).

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Звернувшись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилалась на наявність підстав, визначених частиною п`ятою статті 1224 ЦК України, для усунення відповідача від права на спадкування, стверджуючи, що ОСОБА_2 будучи сином померлого ОСОБА_3 , ухилявся від надання спадкодавцю допомоги, який через стан здоров`я її потребував.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Частиною третьою статті 1224 ЦК України передбачено, що не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за позовом заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому необхідно враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Ухилення від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що позивачкою не доведено, що спадкодавець ОСОБА_3 дійсно перебував в безпорадному стані, потребував сторонньої допомоги саме від свого сина ОСОБА_2 , а той, в свою чергу, навмисно ухилявся від надання йому допомоги при можливості її надання, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову про усунення відповідача від спадкування після смерті його батька.

Позивачем не доведено сукупність обставин, за яких можливе усунення від права на спадкування відповідача відповідно до вимог ст. 1224 ЦК України, а саме: ухилення відповідача від надання спадкодавцю допомоги при можливості її надання, що характеризується умисною формою вини та потребу померлого ОСОБА_3 у такій допомозі саме з боку сина ОСОБА_2 за умови надання допомоги позивачкою.

Доводи апелянтки про те, що вона тривалий час опікувалась спадкодавцем самостійно за власні кошти лікувала чоловіка, а відповідач навіть не був присутнім на похоронах батька, - не спростовує правильність висновків районного суду про відмову у позові, оскільки зазначене не може бути достатньою обставиною для усунення особи від права спадкування в розумінні ч. 5 ст. 1224 ЦК України.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 09 квітня 2025 року.

Повний текст постанови складено 21 квітня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова