Справа №: 671/1930/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої- судді Бабій О.М.,

з участю секретаря судового

засідання Кошонько Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Волочиської міської ради Хмельницької області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення останньої батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_3 , а саме: не цікавиться життям та здоров`ям дитини, ухиляється від її утримання та виховання, не бере участі у духовному та фізичному розвитку дитини. ОСОБА_1 зазначив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали, на даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на його утриманні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 підтримали позов з викладених у ньому підстав.

ОСОБА_1 в суді пояснив, що місце реєстрації його доньки ОСОБА_3 з самого її народження за його місцем проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Матір дитини ОСОБА_2 зареєстрована та її місце проживання в АДРЕСА_2 (відстань до м. Волочиськ становить 7 кілометрів). Після народження доньки ОСОБА_2 часто зникала з місця проживання періодично на терміни по декілька місяців, в цей час вона не брала участь у вихованні дитини, не виходила на зв`язок і місцезнаходження її було невідоме. Близько двох років відповідач не проживає з дитиною та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач, з його слів, проживає разом із донькою, своєю матір`ю ОСОБА_5 та батьком ОСОБА_6 . Були випадки зловживання відповідачем алкогольними напоями.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась, в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Представник органу опіки та піклування Кабанюк Н.В. в судовому засіданні підтримала позов ОСОБА_1 та висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 . Вказала, що матір дитини двічі запрошувалась на засідання з приводу вирішення питання доцільності позбавлення її батьківських прав, однак вона не з`явилась, в телефонному режимі повідомляла, що знаходиться у м. Київ.

Допитана у якості свідка ОСОБА_7 в суді показала, що є сусідкою позивача ОСОБА_1 , знає відповідача ОСОБА_2 та спільну доньку сторін ОСОБА_3 . Вказала, що певний час тому ОСОБА_2 пішла з дому і так і не повернулась. Наразі дитина ОСОБА_3 проживає зі своїм батьком ОСОБА_1 та своїми бабусею та дідусем. Дитина весела та активна, догляд за нею здійснює батько, який водить її до школи, про матір дитина не згадує.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_8 в суді показав, що тривалий час є сусідом сторін, знає їх давно. Біля двох років він не бачив ОСОБА_2 , яка залишила домівку і де вона невідомо. Наразі дитину виховує батько, про маму ОСОБА_3 не згадує. Вказав, що раніше бачив ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння. Вона дитині не допомагає, не відвідує.

Від служби у справах дітей Волочиської міської ради Хмельницької області до суду надійшов висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (затверджений рішенням виконкому № 580 від 20 листопада 2024 року).

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як зазначено Верховним Судом в постанові від 25 березня 2020 року № 237/1752/18, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження дитини та рішення суду про розірвання шлюбу сторін (а.с. 9, 12).

Матір дитини- ОСОБА_2 ухиляється від її виховання та утримання, не виявляє стосовно неї турботи, не піклується про створення належних умов для фізичного і духовного розвитку дитини, не цікавиться її життям та здоров`ям, про дитину піклується її батько ОСОБА_1 , а також бабуся та дідусь, що підтверджуються: даними висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконкому № 580 від 20 листопада 2024 року, про доцільність та можливість позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; показаннями в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Так, у висновку зазначено, що згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 від 04 листопада 2024 року, комісією в складі: головного спеціаліста служби у справах дітей Н.Кабанюк, психолога та фахівця із соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Волочиської міської ради В.Сенюк, ОСОБА_9 , виявлено, що дитина проживає разом із батьком, бабусею ОСОБА_5 , дідусем ОСОБА_6 . Умови проживання в цій сім`ї сприятливі, дитина має місце для відпочинку та дозвілля, забезпечена одягом, харчуванням, необхідним обладнанням, всім необхідним згідно віку. Для неї створені належні умови проживання та виховання для всебічного гармонійного розвитку…Мати за цією адресою не проживає, вихованням не займається… Після 03 вересня 2023 року мати дитини не повернулася в сім`ю.

Згідно з висновком, з дитиною ОСОБА_3 була проведена бесіда психологом, в результаті якої з`ясовано, що ОСОБА_10 проживає з батьком та дідусем і бабусею. Ставлення до батька позитивне. Дівчинка розповіла, що тато її водить до школи, допомагає робити домашнє завдання. Дівчинка погано пам`ятає маму, так як бачила її востаннє рік тому. Зі слів ОСОБА_11 , спілкування з мамою немає, вона не телефонувала та не цікавилася життям доньки. Дівчинка повідомила, що ображається на маму, що вона покинула її, стверджує, що роль мами для неї виконує бабуся. Дитина усвідомлює суть поняття «позбавлення батьківських прав» і не заперечує щодо позбавлення матері батьківських прав.

Досліджені під час розгляду справи докази свідчать про те, що відповідач вихованням дитини не займається, не піклується про її здоров`я, матеріально не допомагає, проживає окремо, що свідчить про повну байдужість до подальшої долі своєї дитини.

Відповідач вочевидь є обізнаною про ініціювання позивачем судової справи з метою позбавити її батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, в той же час ОСОБА_2 ані на засідання органу опіки та піклування, ані в судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала, що підтверджує відсутність бажання зберегти правовий зв`язок зі своєю дитиною.

З огляду на викладене, суд вважає висновок органу опіки та піклування мотивованим та таким, що ґрунтується на належних та допустимих доказах ухилення матері протягом тривалого часу від виконання батьківських обов`язків, відтак позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним та відповідає інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

В силу ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

З урахуванням вказаних положень законодавства, позовні вимоги про стягнення аліментів також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При вирішенні розміру аліментів суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідач є особою працездатного віку, дані про поганий стан здоров`я матеріали справи не містять, відомості про працевлаштування відповідача відсутні.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище та з метою забезпечення прав дитини, суд дійшов висновку про можливість та необхідність стягнення з відповідача аліментів в розмірі частини всіх видів доходів, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Питання про розподіл судових витрат вирішено відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст. ст. 164, 166 Сімейного кодексу України та керуючись ст. ст. 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавити батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ), аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 жовтня 2024 року і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 1211 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )
Відповідач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )
Третя особа:Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Волочиської міської ради Хмельницької області(31200, Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 88; )

Повне судове рішення складено 27 лютого 2025 року.

Суддя О.М.Бабій