Справа № 523/12/25
Провадження №2/523/91/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"08" квітня 2025 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

за участю секретаря - Дзюби Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №21 в м.Одесі цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» (далі за текстом АТ «СК «ІНГО») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 , 07.08.2023р., керуючи транспортним засобом марки «Audy Q7», р/н НОМЕР_1 , порушивши Правила дорожнього руху, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Toyota», р/н НОМЕР_2 , який було забезпечено договором добровільного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія і пасажирів №870575451.23 від 31.07.2023р., укладеного між АТ «СК «ІНГО» та ОСОБА_2 . За зверненням постанньої, на виконання умов договору добровільного страхування, АТ «СК «ІНГО» було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 38433,28 грн. В зв`язку з тим, що ДТП мало місце внаслідок порушення ПДР водієм ОСОБА_1 на думку позивача, до страховика перейшло право вимоги відшкодування шкоди, заподіяної винною особою у розмірі 38433,28 грн. Добровільно відповідач не відшкодував матеріальну шкоду. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму матеріальної шкоди в розмірі 38433,28грн. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

05.02.2025р. відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в засідання не прибув, в матеріалах справи є заява про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних на те причин, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідач повідомлявся про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання, але судове повідомлення повернулось з відміткою, що адресат не проживає.

Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Обов`язковою явка сторін у судове засідання не визнавалась. Матеріали справи містять достатньо доказів для її розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач неодноразово повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, поважності причин неявки суду не повідомив, не подав відзиву, а позивач зазначив, що не заперечує проти такого вирішення справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 31.07.2023р., між АТ «СК «ІНГО» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування №870575451.23 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля марки ««Audy Q7», р/н НОМЕР_1 .

Як зазначено в постанові Малиновського районного суду м.Одеси від 07.09.2023р. по справі №521/20491/23, 07.08.2023 року о 09.13 годині, по вул. Балківська, 108 в м.Одесі, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Audy Q7», р/н НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та швидкості руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota», р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. В результаті дорожньої транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Тим самим водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.1,13.1 «Правил дорожнього руху».Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт скоєння ДТП та вина ОСОБА_3 у завданні матеріальної шкоди майну у вигляді транспортного засобу марки ««Toyota», р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 встановлені та є доведеними.

За приписами частини 1,2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Отже з системного аналізу статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК, п. 1 ч.2 ст.1167 ЦК).

Згідно страхового акту №6033609 івд 15.08.2023р., складеного АТ «СК «ІНГО», відповідно рахунку, сума страхового відшкодування складає 38433,28 грн

На виконання умов договору добровільного страхування №870575451.23 від 31.07.2023р. АТ «СК «ІНГО». відповідно до платіжної інструкції №17294 на рахунок Інжпроект ВТП ТОВ здійснило виплату суми страхового відшкодування у розмірі 38433,28 рн..

Відомості про те, що водій транспортного засобу - відповідач ОСОБА_3 , який є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди 07.08.2023р., забезпечив керований ним транспортний засіб марки «Audy Q7», р/н НОМЕР_1 полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів -, - в матеріалах справи відсутні.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого (АТ «СК «ІНГО») перейшло право вимоги, що належало потерпілому ( ОСОБА_2 ) у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відтак, правовідносини, які виникли між АТ «СК «ІНГО» та відповідачем у зв`язку з виплатою страхового відшкодування на користь потерпілого, засновані на суброгації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як винуватець у ДТП, протиправні дії якого перебувають у причино-наслідковому зв`язку із завданою шкодою майну ОСОБА_2 , право вимоги по якому перейшло до позивача, на підставі ч.1 ст.1166, ч.1 ст. 1187, ч.1 ст.1188, та ч. 1 ст.1192 ЦК України повинен сплатити на користь АТ «СК «ІНГО» реальні збитки, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту, шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач, в свою чергу, належними та допустимими доказами не спростував доводи викладені позивачем.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам слід стягнути понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 3028,00грн.

Керуючись ст. ст.12,13,76,82,141,259, 263-265,268, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (, місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, м.Київ, 01054, e-mail:) суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 38433 ( тридцять вісім тисяч чотириста тридцять три ) гривень 28 коп. та судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, а всього стягнути суму у розмірі 41461 гривень 28 копіфок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення суду складено 14.04.2025р.

Суддя В.К.Кисельов