ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2924/24Головуючий у 1-й інстанції Клим Т.П.
Провадження № 22-ц/817/291/25 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 601/2924/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2024 року (ухвалене суддею Клим Т.П., повний текст якого складено 19 грудня 2024 року) в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, апелянт) про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 16 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_2 укладено договір позики №76768118. У подальшому, між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передала (відступила) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні їй права вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача ОСОБА_2 . У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за згаданим договором, останній має непогашену заборгованість перед позивачем у сумі 29123.13 грн, яка складається із наступного: 7750 грн заборгованість за основною сумою договору, 21373.13 грн заборгованість за відсотками.

Окрім цього, 20 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_2 укладено договір позики №4867571. У подальшому, між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передала (відступила) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні їй права вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача ОСОБА_2 . У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за згаданим договором, останній має непогашену заборгованість перед позивачем у сумі 27350.00 грн, яка складається із наступного: 8000 грн заборгованість за основною сумою договору, 19350.00 грн заборгованість за відсотками.

У зв`язку з наведеним просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за:

1) кредитним договором №76768118 в розмірі 29123.13 грн, з яких: 29123.13 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21373.13 грн - сума заборгованості за відсотками;

2) за кредитним договором № 4867571 в розмірі 27350.00 грн, з яких: 8000.00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19350.00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 56473.13 грн та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Договором позики № 76768118 в розмірі 15250 грн, з яких: 7750.00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7500 грн - сума заборгованості за відсотками; за Договором позики № 4867571 в розмірі 14529.61 грн з яких: 8000.00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6529.61 грн - сума заборгованості за відсотками.

Сплачений ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1596.74 грн компенсовано йому за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Булава О.П., подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в договорі позики №76768118 сторони погодили строк його дії до 15 вересня 2023 року, а для договору позики №4867571 до 16 вересня 2023 року, однак як вбачається із розрахунків заборгованості ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» доданими до позовної заяви заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договорів. Зазначає, що суд першої інстанції невірно розрахував розмір процентів, що може бути стягнутий з відповідача.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 має статус військовослужбовця та перебуває на службі в Збройних Силах України, зокрема, на час отримання позик в серпні 2023 року та на теперішній час день. Отже на відповідача поширюються пільги, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто до ОСОБА_2 не могла застосовуватись відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також був відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом.

У зв`язку з викладеним просить рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

26 лютого 2023 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відзив мотивований тим, що доводи апелянта щодо невірного нарахування відповідних відсотків поза межами кредитування спростовуються розрахунком заборгованості та умовами вищезазначених договорів. Тому, враховуючи вищенаведене, нарахування відсотків за користування кредитом є правомірним, яке підтверджується умовами договорів №76768118, №4867571 та доказами кредитної заборгованості.

Звертає увагу суду, що відповідно до роз`яснень Національного Банку України, для звільнення військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», такі позичальники мають надати до Банку документи, що підтверджують їх призов під час мобілізації та проходження військової служби та відповідають переліку документів, зазначеним в листі Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Однак, відповідач ОСОБА_2 не надав первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У зв`язку з викладеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

За правилами частині першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пунктів 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна даного позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

16 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_2 укладено договір позики №76768118 та підписаний електронними підписами сторін. Сума позики становить 10000 грн, строк договору 30 днів (останній день 15 вересня 2023 року), денна процентна ставка 2.5%.

У розділі «Реквізити та підписи сторін» згаданого договору позики відповідачем вказано номер карти НОМЕР_1 .

Окрім цього, 20 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_2 укладено договір позики №4867571 та підписаний електронними підписами сторін. Сума позики становить 8000 грн, строк договору 27 днів (останній день 16 вересня 2023 року), денна процентна ставка 2.5%.

У розділі «Реквізити та підписи сторін» згаданого договору позики відповідачем вказано номер карти НОМЕР_1 .

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно п.1.1 договору факторингу, згідно умов цього договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 є невід`ємною частиною договору.

Згідно п.1.2 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру Боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до Реєстру боржників №20 від 20 березня 2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 за договором позики №76768118 в сумі 29123.13 грн, з яких: 7750 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 21373.13 грн - заборгованості за відсотками.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №76768118 від 16 серпня 2023 року, відповідач ОСОБА_2 станом на 31 серпня 2024 року має заборгованість перед позивачем у сумі 29123.13 грн, яка складається із:

- 7750 грн - заборгованість за основною сумою боргу;

- 21373.13 грн - заборгованість за відсотками.

Відповідно до реєстру боржників №19 від 27 лютого 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 за договором позики №4867571 в сумі 27350.00 грн, з яких: 8000 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 19350.00 грн - заборгованості за відсотками.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 4867571 від 20 серпня 2023 року, відповідач ОСОБА_2 станом на 31 серпня 2024 року має заборгованість перед позивачем у сумі 27350.00 грн, яка складається із:

- 8000.00 грн - заборгованість за основною сумою боргу;

- 19350.00 грн - заборгованість за відсотками.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За положенням статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Матеріали справи свідчать про те, що оспорювані договори позики укладені в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до частини першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.

Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19.

Згідно статті 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно статті 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Звертаючись до суду з позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» посилалося на те, що через неналежне виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за договорами позики №76768118 та №4867571, станом на 31 серпня 2024 утворилась заборгованість в розмірі 56473,13 грн, що складається з тіла позики та відсотки за користування коштами.

Стороною відповідача не заперечувався факт укладення вищевказаних договорів позики, отримання грошових коштів.

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладення та підписання ОСОБА_2 за допомогою електронного підпису договорів позики №76768118 від 16 серпня 2023 року та № 4867571 від 20 серпня 2023 року з ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів.

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підтвердив своє право вимоги за договором позики №76768118 від 16 серпня 2023 року та за договором позики №4867571 від 20 серпня 2023 року відповідно до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року. Більше того, відповідач ОСОБА_2 в апеляційні скарзі не ставить під сумнів факт переходу права вимоги до позивача.

Разом з тим, подані позивачем докази щодо нарахування та сплати процентів за користування вищезазначеними договорами позики не можуть судом братися до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

У справі, яка переглядається апеляційним судом встановлено, що на підтвердження доказів перебування ОСОБА_2 на службі в Збройних Силах України та наявності у нього статусу військовослужбовця, відповідачем до відзиву на позовну заяву долучені наступні документи:

- копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , видане Адміністрацією Державної прикордонної служби 20 травня 2024 року;

- копію військового квитка серія НОМЕР_3 від 17 січня 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 прийняв присягу 17 січня 2023 року;

- довідку Головного військово-медичного клінічним центром Державної прикордонної служби від 27 березня 2024 року про те, що старший солдат 15 МПЗ, ОСОБА_2 , 2001 року народження знаходився на лікуванні у хірургічному відділенні з 20 березня 2024 року;

- довідку НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону від 15 березня 2024 року №69 про те, що старший солдат ОСОБА_2 15.03.2024 року під час виконання бойового завдання одержав мінно-вибухову травму, у вигляді вогнепального уламкового сліпого поранення правої нижньої кінцівки, обох верхніх кінцівок та ампутації лівої стопи.

Таким чином, апеляційним судом достеменно встановлено, що з 17 січня 2023 року відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем, який проходить службу у НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ).

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, що ОСОБА_2 позбавлений статусу військовослужбовця на час отримання позик в серпні 2023 року та на сьогоднішній день. Навпаки, згідно довідки військової частини НОМЕР_5 від 10 січня 2025 року №08/57 вбачається, що старший солдат ОСОБА_2 проходить військову службу в НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України з 07 квітня 2023 року по теперішній час.

Отже, на час укладення договорів позики - 16 серпня 2023 року та 20 серпня 2023 року, в період виконання їх умов, а також станом на момент ухвалення судом першої інстанції рішення - відповідач має статус військовослужбовця Збройних Сил України та на нього поширювались пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто до нього не могла застосовуватись відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також був відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що на відповідач не перебував на військовій службі в період нарахування спірних процентів, а саме, серпень-вересень 2023 року.

Отже доводи апеляційної скарги частково знаходять своє підтвердження, оскільки позичальник за спірними договорами позики є військовослужбовцем, а саме: старшим солдатом НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що існують правові підстави для застосування до укладених відповідачем договорів позики вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у частині не нарахування відсотків за користування кредитом за весь час служби.

Враховуючи викладене, з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 76768118 від 16 серпня 2023 року в розмірі 7750 грн, як тіло позики та за договором позики від 20 серпня 2023 року № 4867571 в розмірі 8000 грн, як тіло позики. В задоволення вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за вищевказаними договорами, слід відмовити.

Твердження сторони позивача про те, що відповідач ОСОБА_2 не надав первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», колегія суддів відхиляє, оскільки вказана обставина не позбавляє позичальника статусу військовослужбовця, який в силу закону має право на не нарахування відсотків за користування кредитом за весь час служби.

У відповідності до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини другої статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду, зменшивши розмір стягнення заборгованості за договорами позики з 29779.61 грн до 15750.00 грн.

Щодо розподілу витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судом встановлено, що ціна позову, яку стягнуто судом першої інстанції з відповідача становила 29779.61 грн. Судом апеляційної інстанції частково задоволено скаргу відповідача та зменшено розмір стягнення, задоволено позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на суму 15750.00 грн, що становить 52,88 % ціни позову (29779.61 грн).

Із квитанції №0.0..1 від 25 січня 2025 року вбачається, що ОСОБА_2 , за апеляційний розгляд даної справи сплатив судовий збір у розмірі 1916.00 грн.

Зважаючи на те, що апеляційним судом скаргу задоволено частково, в силу статті 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено (47.12%), що становить 902.81 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судову витрати, понесені відповідачем, пов`язані з сплатою судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції в розмірі 902.81 грн, слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2024 року змінити, зменшивши суму стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості:

- за договором позики № 76768118 від 16 серпня 2023 року з 15250 (п`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок до 7750 (сім тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, як заборгованість за основною сумою боргу;

- за договором позики № 4867571 від 20 серпня 2023 року з 14529 (чотирнадцять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 61 копійки до 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок, як заборгованість за основною сумою боргу.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені за апеляційний розгляд даної справи в розмірі 902 (дев`ятсот дві) гривні 81 копійку.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 15 квітня 2025 року.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місця знаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Головуючий: О.З. Костів

Судді: М.В. Хома

Н.М. Храпак