№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7289/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Коробенко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Київським апеляційним судом в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик Марії Олексіївни та Задорожного Антона Геннадійовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк», на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 вересня 2024 року про відмову в задоволенні поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик Марії Олексіївни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , постановлену у складі судді Коробенка С.В., у справі №760/28231/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору неукладеним, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. звернулася до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа виданого у цивільній справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитного договору неукладеним, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними. Зазначала, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження №73240422 щодо примусового виконання виконавчого листа №760/28231/14-ц виданого 11 січня 2017 Солом`янським районним судом міста Києва, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №053-2008-526 від 07 березня 2008 року в сумі 80 500,27 доларів США. Боржником за даним виконавчим документом визначено ОСОБА_1 . У зв`язку з відсутністю у боржника грошових коштів, джерел доходу в достатньому обсязі для погашення заборгованості та іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, доцільним є звернення стягнення на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , на підставі договору міни № 4951, посвідченого 10 листопада 2004 року приватним нотаріусом Гандабурою Г.П. Боржником було вжито заходів щодо відчуження вказаної частки квартири шляхом укладення договору дарування від 05 вересня 2016 року на користь свого родича ОСОБА_3 , який також має частку у вказаній квартирі, в зв`язку з чим було внесено відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації квартири за боржником. В подальшому, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2021 року у справі №727/7920/20 визнано недійсним вказаний договір дарування частки квартири, а також скасовано рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Новосельської І.Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_3 на 1/4 частку вказаної квартири від 05 вересня 2016 року. Однак, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на 1/4 частку нерухомого майна досі не відновлена, що перешкоджає проведенню виконавчих дій щодо звернення стягнення на нерухоме майно та унеможливлює фактичне виконання судового рішення. З урахуванням викладеного, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. просила звернути стягнення на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 вересня 2024 року відмовлено в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. подала апеляційну скаргу. Просила скасувати вказану ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким її подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 задовольнити. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не в повному обсязі встановив обставини, що мають значення для справи, не надав належної оцінки доказам, наявним в матеріалах справи, та дійшов помилкового висновку про відсутність доказів вчинення боржником фраудаторного правочину та визнання в подальшому цього правочину недійсним. Суд першої інстанції не врахував, що до подання нею було додано рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2021 року у справі 727/7920/20, яким визнано недійсним договір дарування 1/4 частки квартири, що належала боржнику ОСОБА_1 . Крім того, суд мав змогу перевірити наявність вказаного рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та самостійно ознайомитись із ним, однак не зробив цього, що свідчить про неповне дослідження обставин справи. Звертає увагу на те, що після винесення рішення про визнання недійсним договору дарування та скасування реєстрації квартири, боржником досі не вчинено дій щодо державної реєстрації за собою 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 в установленому законом порядку. Такі дії боржника перешкоджають проведенню виконавчих дій щодо звернення стягнення на нерухоме майно та унеможливлюють фактичне виконання судового рішення.

Також, із апеляційною скаргою на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 вересня 2024 року, звернувся Задорожний А.Г., який діє в інтересах АТ «Універсал Банк». Просив скасувати вказану ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення подання приватного виконавця. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що право власності ОСОБА_1 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , набуто до 01 січня 2013 року, а тому у державних реєстрах, що діють згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», інформація про право власності на вказане нерухоме майно відсутня, що і обумовило необхідність звернення приватного виконавця до суду із відповідним поданням. Висновки суду про те, що до подання не долучено ані копії договору дарування від 05 вересня 2016 року частини квартири, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ані копії рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2021 року про визнання договору дарування недійсним, є безпідставними та не відповідають наданим до подання доказам, зокрема, долученій до подання копії рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2021 року.

В судовому засіданні приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик М.О., представник АТ «Універсал Банк» Швець А.В. апеляційні скарги підтримали, просили їх задовольнити з наведених у них підстав.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. перебуває виконавче провадження №73240422, з примусового виконання виконавчого листа №760/28231/14 від 11 січня 2017 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №053-2008-526 від 07 березня 2008 року в сумі 80 500,27 доларів США, виданого Солом`янським районним судом міста Києва відносно боржника ОСОБА_1

06 листопада 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 73240422, та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Вказану постанову направлено ОСОБА_1 на адресу, зазначену у виконавчому листі.

В межах даного виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. направлені запити до всіх можливих органів та установ для виявлення майна боржника ОСОБА_1 , на яке можливо звернути стягнення.

Згідно з електронними відповідями банківських установ України, підключених до АСВП, у боржника ОСОБА_1 відсутні грошові кошти на рахунках. Відповіддю на електронний запит №219541801 від 08.08.2024 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів встановлено, що зареєстровані за ОСОБА_1 транспортні засоби відсутні. З інформації із Державного реєстру іпотек, встановлено, що боржник є іпотекодавцем квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору іпотеки №1178 від 07.03.2008, іпотекодержателем є стягувач АТ «Універсал Банк», реєстраційний номер обтяження 7007504, розмір основного зобов`язання - 76 500,00 доларів США.

Звертаючись до суду з даним поданням, Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. було зазначено, що боржнику ОСОБА_1 належить на праві власності 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 .

Інші частки квартири були зареєстровані за: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Право власності на вказану квартиру зареєстровано на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Гандабурою Г.П. 10.11.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4951. Зазначений в договорі об`єкт нерухомого майна 18 листопада 2004 року зареєстрований в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації на праві приватної спільно-сумісної власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про що свідчить відмітка на цьому договорі.

Також, обґрунтовуючи підстави для подання, приватний виконавець 05 вересня 2016 рокуОСОБА_1 відчужив належну йому 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І.Л. та зареєстрованого в реєстрі за №5496.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2021 року у справі №727/7920/20 задоволено позовну заяву стягувача АТ «Універсал Банк» та визнано недійсним вказаний договір дарування частки квартири, а також скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , від 05 вересня 2016 року приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу, Чернівецької області Новосельської І.Л.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 25.07.2024 вбачається, що власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (1/4 частина) та ОСОБА_4 (1/2 частина). Державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на 1/4 частку вказаного нерухомого майна в установленому законом порядку до сих пір не відновлена.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем жодним чином не підтверджено укладення боржником фраудаторного правочину (договору дарування своєї частини на користь ОСОБА_3 ), та визнання його в подальшому недійсним. До подання виконавцем не надано ані копії договору дарування від 05 вересня 2016 року частини квартири, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ані копії рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2021 року у справі 727/7920/20 про визнання вказаного договору дарування недійсним.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII(далі - Закон України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно частини третьої, четвертої статті 50 Закону у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який набрав чинності 03 серпня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження. Отже, відомості про набуття речових прав на нерухоме майно повинні бути внесені у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Реєстр не містить інформації про зареєстроване право власності боржника ОСОБА_1 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору міни від 10 листопада 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Гандабурою Г.П., зареєстрованого в реєстрі за № 4951 та 18 листопада 2004 року зареєстрованого в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації.

А тому у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. відсутнє підтвердження належності боржнику ОСОБА_1 на праві власності зазначеної 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , а також можливість звернення стягнення на цю частку без звернення до суду із цією заявою у порядку статті 440 ЦПК України та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».

На підтвердження обставин, на які вона посилалась, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. надала копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 листопада 2023 року, копії запитів до реєструючих органів і відповіді на них, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, копіюдоговору міни від 10 листопада 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Гандабурою Г.П., зареєстрованого в реєстрі за № 4951, відповідно до якого боржник ОСОБА_1 набув право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

При цьому, як зазначив приватний виконавець, 05 вересня 2016 рокуОСОБА_1 відчужив належну йому 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І.Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 5496. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2021 року у справі №727/7920/20 задоволено позовну заяву стягувача АТ «Універсал Банк» та визнано недійсним вказаний договір дарування частки квартири, а також скасовано рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Новосельської І.Л. від 05 вересня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

При цьому, відмовляючи в задоволенні подання, суд першої інстанції безпідставно послався на те, що приватним виконавцем не підтверджено укладання договору дарування своєї частини у вказаній квартирі на користь ОСОБА_3 , а також, що цей договір в подальшому визнаний недійсним, до подання виконавцем не надано ані копії договору дарування від 05 вересня 2016 року, ані копії рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2021 року у справі 727/7920/20 про визнання договору дарування недійсним.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам справи.

Так, зі змісту подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. сформованого та поданого до суду через підсистему «Електронний суд», вбачається, що приватним виконавцем до подання було долучено копію рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2021 року у справі 727/7920/20 про визнання договору дарування частки квартири недійсним.

Проте, судом першої інстанції вказане рішення суду не роздруковане та не долучене до матеріалів справи.

Крім того, враховуючи, що копія рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2021 року у справі 727/7920/20 була зазначена в додатках до подання, суд не з`ясував причини її відсутності в матеріалах справи та не затребував її у приватного виконавця.

Також, оцінюючи посилання на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2021 року у справі 727/7920/20, суд мав змогу перевірити зазначені відомості у Єдиному державному реєстрі судових рішень, та самостійно ознайомитись із вказаним рішенням.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. повторно долучено копію рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2021 року у справі 727/7920/20 про визнання договору дарування частки квартири недійсним, до апеляційної скарги. При цьому, враховуючи, що копія вказаного рішення суду була долучена до подання, проте, з невстановлених причин не була долучена до матеріалів справи, вона підлягає прийняттю апеляційним судом.

Відтак, колегія судді вважає доведеними обставини, що ОСОБА_1 05 вересня 2016 року відчужив належну йому 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І.Л. та зареєстрованого в реєстрі за №5496, проте, в подальшому рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2021 року у справі №727/7920/20 було визнано недійсним вказаний договір дарування частки квартири, а також скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , від 05 вересня 2016 року приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Новосельської І.Л.

ОСОБА_1 є власником 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору міни від 10 листопада 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Гандабурою Г.П., зареєстрованого в реєстрі за № 4951, та який зареєстровано в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації за № 8252567 (т. 2, а.с. 86-87).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні подання приватного виконавця.

Відповідно, ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 17 вересня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. з ОСОБА_1 підлягає стягненню 605,60 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, та на користь АТ «Універсал Банк» з ОСОБА_1 підлягає стягненню 3 028,00 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик Марії Олексіївни та Задорожного Антона Геннадійовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк», задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик Марії Олексіївни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 задовольнити.

Звернути стягнення на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик Марії Олексіївни 605,60 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 3 028,00 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді