Справа № 473/4402/24
"22" квітня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю: секретаря судового засідання Гоженко В.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Вознесенської міської ради, ОСОБА_2 , про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів
в серпні 2024 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відібрання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на їх утримання.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Державна реєстрація народження дітей проведена на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). З 28 лютого 2023 року діти перебувають на обліку Служби у справах дітей апарату виконавчого комітету Вознесенської міської ради (взяті на облік повторно) як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах через неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків (діти проживали в умовах антисанітарії, не були забезпечені речами першої необхідності, продуктами харчування), відповідачка зловживає спритними напоями.
Заходи впливу щодо відповідачки та соціального супроводу сім`ї не мали необхідного довгострокового позитивного ефекту.
У зв`язку з цим рішенням виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 05 серпня 2024 року № 1238 малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був відібраний у матері та поміщений у більш сприятливе середовище. Оскільки інша дитина з матір`ю не проживала, рішення про її відібрання не приймалося.
Враховуючи вказані обставини, позивач з метою найкращого врахування та забезпечення інтересів дітей просив про відібрання дітей без позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення аліментів на їх утримання в розмірі частини від усіх видів доходів відповідачки.
В судове засідання представниця позивача Дробинська Н.В. не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила.
Представниця третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином.
Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в який вказував, що він є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з липня 2024 року проживає разом з ним та знаходиться на його повному матеріальному утриманні. Розгляд вказаної справи ОСОБА_2 просив здійснювати за його відсутності.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача ОСОБА_6 не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема суд встановив, що відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Державна реєстрація народження дітей була проведена на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері).
26 березня 2025 року внесені зміни до актового запису про народження малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі заяви про визнання батьківства № 28/23.7-46 від 21 березня 2025 року змінена підстава державної реєстрації народження дитини: замість ч.1 ст. 135 СК України вказана ст. 126 СК України, змінено прізвище дитини: ОСОБА_7 замінено на ОСОБА_8 , а також внесені відомості про батька: ОСОБА_2 (а.с.8-11,108,109,118-121).
З матеріалів справи також вбачається, що з 28 лютого 2023 року діти перебувають на обліку Служби у справах дітей апарату виконавчого комітету Вознесенської міської ради (взяті на облік повторно) як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах через неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків. Відповідачка зловживає спиртними напоями, не піклується про життя, здоров`я, розвиток, дозвілля, безпечне середовище для дітей (не приділяє дітям належної уваги, не забезпечує необхідним медичним доглядом та харчуванням, діти брудні, не доглянуті, не мають необхідного (чистого та охайного) одягу та взуття, іграшок, приладдя для розвитку, за місцем мешкання малолітніх постійно знаходяться сторонні особи в нетверезому стані); не займається вихованням дітей; не створила для дітей необхідних житлово-побутових умов (в будинку за місцем мешкання дітей брудно, не прибрано, відсутні чиста постільна білизна, належні меблі для дітей) (а.с. 12-24,26,29-31,36,37,39-58).
Відповідачка неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності в зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків: згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 травня 2020 року за ч.1 ст. 184 КУпАП, згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 березня 2023 року за ч.1 ст. 184 КУпАП, згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 червня 2023 року за ч.2 ст. 184 КУпАП, згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2024 року за ч.2 ст. 184 КУпАП (а.с. 23,28,35,38).
За місцем проживання відповідачка характеризується як особа, яка веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, неналежно виконує батьківські обов`язки (а.с.65).
Заходи впливу щодо відповідачки та соціального супроводу сім`ї не мали необхідного довгострокового позитивного ефекту.
У зв`язку з цим рішенням виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 05 серпня 2024 року № 1238 малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був відібраний у матері та поміщений у більш сприятливе середовище. Оскільки інша дитина з матір`ю не проживала, рішення про її відібрання не приймалося (а.с. 59, 126-128).
З пояснень учасників справи також вбачається, що після відібрання дитини відповідачка не вчинила дій, направлених на усунення порушень, що були підставами для відібрання, не зверталася з приводу повернення дитини в сім`ю.
В матеріалах справи відсутні докази, що б вказували на поважність причин невиконання відповідачкою батьківських обов`язків.
Суд з урахуванням положень ч. 2 ст. 171 СК України при вирішенні спору не з`ясовував думку малолітніх дітей, оскільки останні за віком не здатні її висловити.
Відповідно до вимог ст. ст.150,155,180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею освіти, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Зазначене узгоджується з положеннями Закону України «Про охорону дитинства», ст. 12 якого передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За положеннями п. 2-5 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами
Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.
Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва; залишення дитини у небезпечних для її життя, здоров`я і морального виховання умовах.
Відібрання дитини - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.
Випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у ч.1 ст. 170 СК України, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до протиправної чи розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику для життя, здоров`я або для морального виховання. Ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини варто оцінювати з урахуванням її фізичного та психічного розвитку.
Європейський суд з прав людини зазначав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).
Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи наявні в справі докази, письмовий висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 06 серпня 2024 року, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині відібрання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відповідачки без позбавлення батьківських прав.
Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, визначено Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 (далі - Порядок). Згідно п. 8 Порядку, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Про відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує органи прокуратури за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав, про відібрання дитини в матері, батька без позбавлення батьківських прав.
З матеріалів справи, пояснень її учасників вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в родині батька ОСОБА_2 , перебуває на утриманні останнього. Підстави позову фактично засновані до подій, що сталися з малолітньою дитиною, під час його перебування за місцем проживання матері. Третьою особою (батьком дитини) до відповідачки вимог не заявлено. В зв`язку з чим позовні вимоги Органу опіки та піклування в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України у разі відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Водночас, родичі малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявили бажання на передання їм дитини, тому останнього слід передати на опікування органу опіки та піклування.
При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
Відповідно до ч.4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Ч.ч. 1, 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність у платника рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України).
Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, наявні в матеріалах справи щодо особи відповідачки, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідачки аліментів на користь органів опіки та піклування, державних установ та інших осіб, під опікою яких буде знаходитися дитина, на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно кошти (аліменти) у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 серпня 2024 року і до повноліття дитини.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави (згідно розміру задоволених вимог) також підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289, 430 ЦПК України, суд
позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Вознесенської міської ради, ОСОБА_2 , про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів задовольнити частково.
Відібрати у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітню дитину - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав.
Передати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області.
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Вознесенська Миколаївської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь органів опіки та піклування, державних установ та інших осіб, під опікою яких буде знаходитися дитина, на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно кошти (аліменти) в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 серпня 2024 року і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Вознесенська Миколаївської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя Л.В.Лузан