КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/312/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Білоконь Інни Вікторівни на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року (суддя Ільєва Т.Г.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ Коллекшн», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кудрановський Юрій Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

у липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати виконавчий напис № 170113, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 15 червня 2021 року про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК ДЕБТ Коллекшн» заборгованості за кредитним договором № /157991 від 30 жовтня 2019 року в розмірі 6 224грн 25коп., таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000грн та сплачений нею судовий збір.

Мотивуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначала, що вчинений 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. виконавчий напис № 170113 про стягнення у безспірному порядку з неї на користь ТОВ «ФК ДЕБТ Коллекшн» заборгованості за споживчим кредитним договором № /157991 в розмірі 6 224грн 25коп., виданий з порушенням положень Закону України «Про нотаріат», без належного підтвердження безспірності вимог кредитора за цим договором.

Крім цього, позивачка зазначала, що вказаний кредитний договір не був нотаріально посвідченим, що згідно вимог чинного законодавства, позбавляло нотаріуса можливості вчинити виконавчий напис.

Також позивачка посилалась на те, що понесла витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7 000грн.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 170113, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ Коллекшн» заборгованості за кредитним договором № /157991 від 30 жовтня 2019 року в розмірі 6 224грн 25коп. Стягнено з

Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ Коллекшн» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 858,88грн. У стягненні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000грн відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Білоконь І.В. просить рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на професійну правову допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зазначені витрати в розмірі 7 000грн стягнути з відповідача, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наданим доказам.

Представник позивачки зазначає, що відповідно до усталеної правової позиції Верховного Суду витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Представник позивачки посилається на те, що про обсяг і вартість правничої допомоги складено акт приймання-передачі наданих послуг від 10 липня 2023 року загальною вартістю 7 000грн, які не були оплачені і являються заборгованістю позивачки перед адвокатським об`єднанням за договором про надання правничої допомоги № 09-05/23 від 9 травня 2023 року.

Представник позивачки вважає, що витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачкою, належним чином підтверджені та підлягають стягненню з відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 170113, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК ДЕБТКоллекшн» заборгованості за кредитним договором № /157991 від 30 жовтня 2019 року в розмірі 6 224грн 25коп, з урахуванням витрат на вчинення виконавчого напису (с.с.27).

На підставі вказаного виконавчого напису 26 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Журидом С.М. було відкрито виконавче провадження № 66947884 (с.с.39-40).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, а відтак нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум та належності всіх документів, необхідних для вчинення виконавчого напису.

Рішення суду в цій частині не оскаржується, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України не є предметом апеляційного перегляду.

Відмовляючи у задоволенні вимог про відшкодування витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7 000грн, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано доказів оплати послуг адвоката.

Колегія суддів вважає, що вказаний висновок суду першої інстанції не ґрунтується на нормах процесуального права.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на

професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК).

Пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено, а відтак позивачка має право на відшкодування понесених судових витрат.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої

допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, витрати на професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Саме такою є правова позиція, зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

На підтвердження розміру понесених позивачкою витрат на правову допомогу суду першої інстанції було надано:

- копію договору про надання правової допомоги № 09-05/23 від 9 травня 2023 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Казачук та партнери» та ОСОБА_1 , згідно якого адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання по наданню Рибаковій А.І. правової допомоги, яка, в свою чергу, відповідно до п. 2.1 цього договору зобов`язалась сплатити адвокатському об`єднанню гонорар та покрити фактичні видатки, пов`язані із наданням їй правової допомоги (с.с.13-15);

- копію акту приймання-передачі наданих правових послуг від 10 липня 2023 року за договором про надання правової допомоги № 09-05/23 від 9 травня 2023 року, згідно якого адвокатським об`єднанням було надано позивачці наступні послуги: 1) підготовка, написання та подача адвокатського запиту до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С.М. (вартість - 1000грн); 2) підготовка, написання та подача адвокатського запиту до ТОВ «ФК ДЕБТ Коллекшн» (вартість - 1000грн); підготовка, написання та подача до Печерського районного суду міста Києва позовної заяви до ТОВ «ФК ДЕБТ Коллекшн», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид С.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (вартість - 5000грн) (с.с.16).

Також матеріали справи містять копії адвокатських запитів, зазначених в акті виконаних робіт, які пов`язані із даним позовом.

Отже, у підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачкою були надані належні докази.

Як вбачається із матеріалів даної справи, відповідач не скористався своїм правом на подачу заяви про неспівмірність витрат позивачки на правову допомогу з предметом позову та зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю

підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки 7 000грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у відшкодуванні понесених витрат на правову допомогу, не оцінив наданих позивачкою доказів, допустив порушення норм процесуального права, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цих вимог.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Білоконь Інни Вікторівни задовольнити.

Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року в частині відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ Коллекшн», , яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, 7, офіс 26, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук