Провадження № 2/643/1426/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025

16 квітня 2025 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

в с т а н о в и в:

Представник ПрАТ «Харківенергозбут» - Дубровська О.А. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , якою просить суд стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію, яка утворилася за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 23 929,04 грн за період з 01.06.2022 по 01.09.2024, а також судовий збір в розмірі 3 028,00 грн та витрати на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , згідно Договору від 01.01.2019 побутовим споживачем електричної енергії, що постачає ПрАТ «Харківенергозбут» є ОСОБА_1 . На її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідачці ОСОБА_1 на праві власності належить 43/100 частки житлового будинку за вказаною вище адресою. За період з 01.06.2022 до 01.09.2024 за вказаною адресою, згідно переданих від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» даних обсягів спожитої електричної енергії постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 23 929,04 грн. Відповідачка, яка є власником 43/100 частки житлового будинку, відповідно до ст. 322 ЦК України зобов`язана утримувати майно, що їй належить. При цьому, відповідачка не здійснювала оплату за надані послуги, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Представник позивача просить суд стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та витрати, пов`язані з розглядом справи, що складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн і витрат на отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн.

Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України.

Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідачці направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

З боку відповідачки до суду у встановлений законом строк відзив, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, і всі докази, що підтверджують заперечення проти позовних вимог, не надіслано, зустрічну позовну заяву не пред`явлено.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що відповідно до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019, за адресою: АДРЕСА_1 , побутовим споживачем електричної енергії, що постачає ПрАТ «Харківенергозбут» є ОСОБА_1 .

На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Також судом встановлено, що відповідачці ОСОБА_1 на праві власності належить 43/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У тексті позовної заяви представник позивача зазначає, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито два особових рахунка, а саме: № НОМЕР_2 відкритий на ім`я ОСОБА_2 та № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 .

Також зазначено, що за вказаною вище адресою утворилася заборгованість у розмірі 23 929,04 грн за період з 01.06.2022 по 01.09.2024, яку представник позивача просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 .

На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, представником позивача додано до позовної заяви такі докази як: розрахунок заборгованості, копію Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Комерційну пропозицію № 28, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.11.2024копію листа щодо надання інформації від 08.11.2024, копію довіреності та квитанції про витрати, пов`язані з розглядом справи.

Будь-яких інших належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, ніж зазначені вище копії документів, з боку позивача суду не надано.

При цьому, як зазначено у тексті позовної заяви, оскільки за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито два особових рахунка, то для надання доказів фактичного споживання електричної енергії саме по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я відповідачки ОСОБА_1 , позивачем ПрАТ «Харківенергозбут» направлено відповідний запит до АТ «Харківобленерго». На момент подання позовної заяви до суду така відповідь з АТ «Харківобленерго» не надана.

Крім того зазначено, що докази фактичного споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , саме по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я відповідачки ОСОБА_1 , з боку позивача будуть надані до суду та долучені до матеріалів справи.

Разом із цим, слід зазначити, що цивільна справа перебуває у провадженні суду тривалий час, а саме з 11.12.2024.

До теперішнього часу, з боку позивача суду не надано жодних доказів фактичного споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , саме по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я відповідачки ОСОБА_1 , а відтак і підтвердження суми заборгованості за спожиту електроенергію саме ОСОБА_1 .

Тобто, з боку позивача суду не надано доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Суд позбавлений можливості перевірити чи виникла зазначена заборгованість саме по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я відповідачки ОСОБА_1 .

При цьому, позивач не скористався своїм правом на витребування доказів і не заявляв клопотань про витребування інформації з АТ «Харківобленерго».

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення.

Надані позивачем докази є недостатніми, а тому суд позбавлений можливості дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відтак, суд дійшов висновку, що всупереч вказаним вимогам чинного законодавства, з боку позивача не доведено наявність заборгованості за спожиту електроенергію у відповідачки ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

З урахуванням викладеного вище, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на результат вирішення спору та відмову у задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274, 276 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Сугачова