Справа №676/888/25
Номер провадження 2/676/1261/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ(заочне)

22 квітня 2025 р. Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кірюшин А.А. 06.02.2025 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 02.04.2025 р. залучено в якості третьої особи по справі товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс». В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 01.11.2019 р. укладено кредитний договір № 8. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. 29.03.2021 р. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2197 про стягнення із позивача суми заборгованості за згаданим вище договором про споживчий кредит в сумі 19999, 00 грн., що підтверджується копією Виконавчого напису, кредитного договору та копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.07.2021 р. винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницька область Терлеєвим І.М. у виконавчому провадженні № 66276583. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.09.2024 р. у справі № 676/6094/24 замінено сторону стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс» на ТОВ «Діджи Фінанс» у виконавчому провадженні № 66276583 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 . Постановою приватного виконавця Терлеєва І.М. у виконавчому провадженні № 66276583 від 23.01.2025 р. замінено стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «Діджи фінанс». Позивач вважає Виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню оскільки: Виконавчий напис вчинено всупереч приписам ст.87 Закону № 3425-ХІІ, кредитний договір не був нотаріально засвідчений; позивачу відповідачем лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань не направлявся та останній такого листа не отримував, у зв`язку з чим Позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення; нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону 3425-ХІІ, п. 284 Інструкції та п.1 Переліку. Представник позивача просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 29.03.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2197, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» грошові кошти; стягнути з ТОВ «Діджи Фінанс» на користь позивача витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката в сумі 11 200 грн. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлений судовими повістками через систему «Електронний суд» , відзив на позов суду не подав, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві до суду.

Треті особи по справі - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв І.М., представник третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені судовими повістками через систему «Електронний суд», приватний нотаріус судовими повістками, причини неявки суду не повідомили, письмові пояснення по справі суду не подали. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд без їх участі.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 01.11.2019 р. було укладено в електронній офрмі кредитний договір № 8 згідно умов якого кредитор надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 10 000,00 грн. строком до 01.12.2019 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на залишок суми кредитування за кожний день користування кредитними коштами, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту визначеного в п. 1.2 цього договору(01.12.2019 р.). Вказані обставини підтверджуються копією кредитного договору.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. 29.03.2021 р. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2197 про стягнення із ОСОБА_1 суми заборгованості за згаданим вище договором про споживчий кредит в сумі 19999, 00 грн. за період з 02.03.2020 р. по 27.02.2021 р., що підтверджується копією Виконавчого напису(а.с.11 на звороті).

26.07.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницька область Терлеєвим І.М. було відкрито провадження у виконавчому провадженні № 66276583 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису за заявою представника стягувача, що підтверджується копією постанови від 26.07.2021 р.(а.с.12).

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.09.2024 р. у справі № 676/6094/24 замінено сторону стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс» на ТОВ «Діджи Фінанс» у виконавчому провадженні № 66276583 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 (а.с.13).

Постановою приватного виконавця Терлеєва І.М. у виконавчому провадженні № 66276583 від 23.01.2025 р. замінено стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «Діджи фінанс»(а.с.14).

Згідно з частиною першою статті 7 Закону нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 3.2 глави 16 цього Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Отже, за змістом наведених норм права нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку №1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи належно оформлені такі документи та чи підтверджують вони безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

Оспорюваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. 29.03.2021 р. на підставі пункту 2 Переліку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

26.11.2014 р. Кабінет Міністрів України видав постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Вказаною постановою доповнено пункт п. 2 Переліку № 1172 новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року у адміністративній справі № 826/20084/14, що залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту:

"Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.".

Отже, доповнений оскаржуваною постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати односторонній розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності спору, його суми та факту прострочення, що фактично нівелює вимогу законодавства щодо необхідності підтвердження наявності та безспірності заборгованості, набуття чинності кредитним договором.

Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23.

В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу заява позичальника про відкриття банківського поточного (карткового) рахунку не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

До аналогічних по суті висновків дійшов Верховний Суд й у постановах від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 та від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17.

Як убачається з матеріалів справи, оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 29.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, та Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. 29.03.2021 року, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі, в електронній формі.

Укладений між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс» кредитний договір № 8 від 01.11.2019 р., наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально, кредитні кошти позичальнику були надані на строк до 01.12.2019 р., стягнення відсотків за період з 02.03.2020 р. по 27.02.2021 р. здійснено нотаріусом в порушення вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, тобто після спливу строку дії кредитного договору яким встановлено строк його дії до 01.12.2019 р. Крім цього відповідачем доказів, підтверджуючих визнання заборгованості позивачем за кредитним договором суду не надано.

Відповідач є правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс», що встановлено ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.09.2024 р. у справі № 676/6094/24.

Відповідно до ч.1 ст. 518 ЦПК Україниборжник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Ч.2 зазначеної статті передбачено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

З врахуванням наведеного оскільки стягнута за виконавчим написом сума заборгованості по кредитному договору не відповідає умовам кредитного договору, фактично нотаріусом задоволено необґрунтовані вимоги відповідача до боржника, виконавчий напис вчинено з порушенням діючого законодавства регламентуючого порядок його вчинення, відповідач є правонаступником первинного кредитора, а тому позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає до задоволення.

Ч.1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 зазначеної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Ч.4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представником позивача адвокатом Кірюшиним А.А. в обґрунтування вимог про стягнення витрат на правову допомогу надано суду: копію договору про надання правової допомоги від 15.01.2025 р., акт виконаних робіт від 15.01.2025 р. до договору про надання правової допомоги від 15.01.2025 р. на суму 11 200,00 грн., копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 12 від 15.01.2025 р.

Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначені суми витрат на правову допомогу які підлягають до стягнення суд враховує, що справа є малозначною, типовою, розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача участі в розгляді справи в суді не приймав, відомості зазначені в звіті про витрачений час є завищеними, представник позивача є професійним адвокатом, а також виходячи із засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку до зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 3 000,00 грн.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки вимоги позивача, який звільнений від сплати судового збору як споживач, задоволені в повному обсязі, а тому з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави в розмірі 1211,20 грн. відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 16, 18, 258, 610, 611, 1212 ЦК України, законом України «Про нотаріат», ст.ст. 13, 76, 81, 82, 263-265, 268, 280 ЦПК України, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172(із змінами і доповненнями), суд -

постановив:

позов задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 29.03.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною, зареєстрований в реєстрі за № 2197, яким стягнуто з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»(місцезнаходження: вул. Авіаконструктора І.Сікорського, 8, м. Київ, 04112, ) заборгованість за кредитним договором № 8 від 01.11.2019 р. в розмірі 19499,00 грн. та 500,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (місцезнаходження: вул. Авіаконструктора І.Сікорського, 8, м. Київ, 04112; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката в сумі 3000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (місцезнаходження: вул. Авіаконструктора І.Сікорського, 8, м. Київ, 04112; ) на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення позивачем, третіми особами може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 25.04.2025 р.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Вдовичинський А.В.