Провадження № 2-др/752/30/25
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Давиденко С.Р.

у місті Києві, в приміщенні суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» - адвокат Сокол Діани Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування,

встановив:

у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва з 07.12.2023 року перебувала справа № 752/25789/23 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування, за результатом розгляду якої судом 16.12.2024 року ухвалено судове рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

07.01.2025 року представник відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» - адвокат Сокол Д.В. звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення понесених ПрАТ «СК «ВУСО» судових витрат на правничу допомогу під час розгляду цивільної справи за позовними вимогами ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування.

Зазначена вище заява мотивована тим, 16.12.2024 року судом ухвалено рішення за заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами до ПрАТ «СК «ВУСО», на стадії судових дебатів стороною відповідача повідомлено суд, що заява про відшкодування витрат на правничу допомогу буде подана протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

За даними протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 752/25789/23, провадження 2-др/752/30/25 - заяву представника ПрАТ «СК «ВУСО» про розподіл судових витрат 17.01.2025 року передано до провадження судді Плахотнюк К.Г.

У судовому засіданні сторони відсутні, з урахуванням правил ч.4 ст.270 ЦПК України у судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про ухвалення додаткового рішення підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16.12.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування, залишені без задоволення.

При ухваленні зазначеного вище рішення судом не було вирішено питання судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Відповідно до правил ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішив питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 ЦПК України.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження надання правової допомоги представником відповідача надано суду копію договору про надання правової допомоги №1-20 КЮО від 20.01.2020 року; копію додаткової угоди від 17.12.2024 року до договору про надання правової допомоги №1-20 КЮО від 20.01.2020 року; копію розрахунку робіт (наданих послуг) виконаних для нажання правової допомоги.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 у справі №816/2096/17 від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, оскільки зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

При цьому, Верховний Суд зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі № 755/9215/15-ц).

16.01.2025 року представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Онишко В.М. подала заперечення на заяву представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до змісту додаткової угоди про надання правової допомоги, вона датована 17.12.2024 року , відповідно її умови були погоджені після ухвалення судом рішення, а сам договір про надання правової допомоги не містить вказівки на уповноваження адвоката діяти саме у справі №752/25789/23. Також договір не містить встановленої вартості години роботи адвоката, тому не є зрозумілим розрахунок робіт від 17.12.2924 року. До заяви не долучено акту виконаних робіт та квитанції, що підтверджують дійсне понесення витрат. Просила відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу в повному обсязі.

Так, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі №379/1418/18 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Вирішуючи питання щодо стягнення з позивача зазначених витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про відсутність підстав для відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» понесених витрат на професійну правничу допомогу з огляду на те, що відповідач не надав суду документального підтвердження, а саме договору про надання професійної правничої допомоги щодо представництва інтересів ПрАТ «СК «ВУСО» саме у справі за позовом ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

заяву представника відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» - адвокат Сокол Діани Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею

(частина 2 статті 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду (частина 1 статті 353, стаття355 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (стаття 354 ЦПК України).

Суддя: Плахотнюк К.Г.