КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 646/316/24 Головуючий у суді першої інстанції - Луценко О.М.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3614/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 вересня 2024 року по цивільній справі за позовом адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,

встановив:

У січні 2024 позивач звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із зазначеним позовом.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради, як внутрішньо переміщена особа з 20.11.2014 за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради від 24.11.2014 відповідачці ОСОБА_1 згідно заяви від 20.11.2014 призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 1768 грн 00 коп., з 20.11.2014 по 19.05.2015 щомісячно.

Згідно з відомостями, наданими в рамках здійснення Міністерством фінансів України верифікації, листом від 27.07.2016 № 013-104086/п повідомлено, що ОСОБА_1 мала кошти на депозитному рахунку в ПАТ "Ощадбанк", що перевищує 10 - кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб в період з 01.12.2014 по 26.01.2015.Заявниця ОСОБА_1 не повідомила Управління про зміну обставин, які впливають на призначення допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Рішенням Управлінням від 02.11.2016 виплату допомоги ОСОБА_1 припинено з 01.11.2016.

Отже, відповідачка неправомірно отримувала щомісячну адресну допомогу з 01.12.2014 по 19.05.2015 на загальну суму 10 059 грн 91 коп.

Управлінням 13.05.2017 № 1619/07-33 та 26.07.2017 № 3466/07-33 направлено повідомлення про повернення надміру виплачених бюджетних коштів. Однак, кошти відповідачка не повернула.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його позивача надміру виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, внаслідок зловживання з боку відповідачки у розмірі 10 059,91 грн та судовий збір в розмірі 2684,00грн.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 січня 2024 року вказану цивільну справу передано на розгляд до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2024 року справу передано на розгляд до Оболонського районного суду міста Києва.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, позивач Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради подав до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

У апеляційній скарзі вказує, що ОСОБА_1 порушила правила отримання допомоги, такими діями завдавши державі збитків на 10 059,91 грн, тому ці кошти підлягають стягненню з неї.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних відносин наслідки спливу строку позовної давності, оскільки 26.06.2017 та 21.04.2020 Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради надсилало ОСОБА_1 листи з вимогою про повернення коштів, однак, відповідачка на листи не відповіла, кошти не повернула.

Крім цього, з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, Харківську територіальну громаду віднесено до території можливих бойових дій. У зв`язку з цим Управління не мало можливості повноцінно працювати, що є поважною причиною пропуску строку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у розмірі 10 059,91 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради, як внутрішньо переміщена особа з 20.11.2014 за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради від 24.11.2014 відповідачу ОСОБА_1 згідно заяви від 20.11.2014 призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі: 1768 грн 00 коп., з 20.11.2014 по 19.05.2015 щомісячно.

Згідно з відомостями, наданими в рамках здійснення Міністерством фінансів України верифікації, листом від 27.07.2016 № 013-104086/п повідомлено, що ОСОБА_1 мала кошти на депозитному рахунку в ПАТ "Ощадбанк", що перевищує 10 - кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб в період з 01.12.2014 по 26.01.2015.

Пунктом 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин (далі - Порядок) встановлено, що допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні на депозитному банківському рахунку кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Уповноважений представник сім`ї, якому призначено допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Заявниця ОСОБА_1 не повідомила Управління про зміну обставин, які впливають на призначення допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Рішенням Управлінням від 02.11.2016 виплату допомоги ОСОБА_1 припинено з 01.11.2016.

Враховуючи зазначене, відповідачка неправомірно отримувала щомісячну адресну допомогу з 01.12.2014 по 19.05.2015 на загальну суму 10 059 грн 91 коп.

Управлінням 13.05.2017 № 1619/07-33 та 26.07.2017 № 3466/07-33 направлено на адресу відповідачки повідомлення про повернення надміру виплачених бюджетних коштів у розмірі 10 059,91 грн, однак ОСОБА_1 у добровільному порядку кошти не повернула.

Відповідно до п.11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 №505 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що рішення Управління про припинення виплати допомоги є чинним, відповідачкою не оскаржувалось, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення коштів.

Разом з цим, під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідачка подала до суду заяву про застосування наслідків строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України.

Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Про факт надання відповідачкою недостовірних відомостей про наявність у неї грошових коштів на депозитному рахунку в ПАТ «Ощадбанк» Управлінню соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради стало відомо після отримання листа 27.07.2016, згідно з відомостями, наданими в рамках здійснення Міністерством фінансів України верифікації, листом від 27.07.2016 № 013-104086/п.

Вказану обставину відповідач не заперечує.

Отже, останнім днем строку для звернення до суду із вимогами про повернення коштів є 27.07.2019 року.

З даним позовом позивач звернувся до суду 05.01.2024 року, тобто, строки позовної давності, визначені положеннями ст. 257 ЦК України, позивачем пропущені. Тому суд першої інстанції дійшов праивльного висновку, що заява ОСОБА_1 про застосування до вимог позивача строків позовної давності є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в задоволенні позову Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради слід відмовити у зв`язку із плином строку позовної давності, оскільки про її застосування заявив відповідач, а підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності не встановлено.

Доводи апелянта щодо направлення на адресу ОСОБА_1 26.06.2017 та 21.04.2020 листів з вимогою про повернення коштів висновки суду не спростовують, оскільки направлення таких листів не впливає на перебіг строку позовної давності.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, Харківську територіальну громаду віднесено до території можливих бойових дій колегія суддів також відхиляє, оскільки судом встановлено, що строк позовної давності для звернення з даним позовом закінчився ще 27.07.2019 року.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди позивача з висновками суду. При цьому, докази та обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасуванні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради залишити без задоволення.

РішенняОболонського районного суду міста Києва від 19 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.А. Нежура

Судді: Т.О. Невідома

В.В. Соколова