Номер провадження: 22-з/813/135/25
Справа № 522/4896/23
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
15.04.2025 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого Громіка Р.Д.,
суддів Драгомерецького М.М., Вадовської Л.М.,
за участю секретаря Скрипченко Г.В,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи заяву адвоката Калініна Сергія Костянтиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
15 березня 2023 року до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме заборгованості за договорами у розмірі 119845,77 грн.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнена заборгованість з ОСОБА_1 за кредитним договором № 18911-05/2021 в розмірі 19 012,50 грн, з яких:

- 4 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 14 512,50 грн - сума заборгованості за відсотками;

за Кредитним договором № /451509 в розмірі 14 615,00 гри., з яких:

- З 700,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 10 915,00 грн - сума заборгованості за відсотками;

за Договором позики № в розмірі 86 218,27 грн., з яких:

- 7 319,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 78 899,27 грн - сума заборгованості за відсотками.

Всього стягнено заборгованості за договорами у загальному розмірі: 119 845,77 грн. Стягнено судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 січня 2025 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2023 року скасовано в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 18911-05/2021 в розмірі 19 012,50 гривень та кредитним договором № /451509 в розмірі 14 615,00 гривень. Постановлено у цій частині нове судове рішення. У задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 18911-05/2021 в розмірі 19 012,50 гривень та кредитним договором № /451509 в розмірі 14 615,00 гривень відмовлено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2023 року в частині стягнення заборгованості за Договором позики № змінено, зменшивши розмір заборгованості з 86 218,27 гривень до 10 521,06 гривень, з яких: - 7 319,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3 202,06 гривень - сума заборгованості за відсотками. Здійснити перерозподіл судових витрат. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 235,66 гривень. Стягнено з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3672,52 гривень.

17 лютого 2025 року до Одеського апеляційного суду від адвоката Калініна С.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить пропорційно до задоволених позовних вимог стягнути з позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» на професійну правничу допомогу понесені в суді першої інстанції у розмірі 10946,54 грн.

Дана заява обґрунтована тим, що постановою Одеського апеляційного суду від 29 січня 2025 року по справі №522/4896/23 не вирішено питання щодо відшкодування відповідачу судових витрат на професійну правничу допомогу на користь відповідача. Вимога про стягнення витрат за професійну правничу допомогу міститься в резолютивній частині відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги.

Про судове засідання, призначене на 15 квітня 2025 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи, однак у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повний текст судового рішення виготовлено 15 квітня 2025 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного додаткове рішення може бути ухвалено виключно з правових підстав, передбачених ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Апеляційним судом при ухваленні судового рішення не вирішено питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу понесену в суді першої інстанції.

Таке питання може бути вирішено шляхом постановлення додаткового судового рішення.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу понесені в суді першої інстанції надано наступні документи: копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги; додаток №1 до вказаного договору яким визначено розмір гонорару; рекомендованими (мінімальними) ставками адвокатського гонорару (винагороди); банківські документи на оплату послуг на суму 12 000,00 грн, акт виконаних робіт.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19).

У разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт виконаних під час надання правової допомоги не потрібен (постанова Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19).

Як убачається з матеріалів справи, позивачем адвокату сплачено 12000,00 грн за надану професійну правову допомогу понесену в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ( п. 95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п.80 рішення у справі Двойних проти України від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 ) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Позов задоволено частково, що становить 8,78% (10 521,06*100/119845,77) від загальної ціни позову, а отже з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу понесені в суді першої інстанції у розмірі 10946,54 (десять тисяч дев`ятсот сорок шість гривень 54 копійки).

Враховуючи вищезазначене, а саме, надання скаржником доказів щодо понесення витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі, на думку колегії суддів, відшкодування адвокатських витрат у заявленій сумі відповідає вищевказаним критеріям розумності, співмірності і тому підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 259, 268 ЦПК України, керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяву адвоката Калініна Сергія Костянтиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткової постанови задовольнити.

Ухвалити додаткову постанову в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу понесені в суді першої інстанції у розмірі 10946,54 (десять тисяч дев`ятсот сорок шість гривень 54 копійки) грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 15 квітня 2025 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: В.Л. Вадовська

М.М. Драгомерецький