Справа № 761/5282/25
Провадження № 2/761/6337/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши питання щодо прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в нерухомому майні у порядку спадкування за заповітом до спільного розгляду з первісним позовом у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. перебуває справа № 761/5282/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

07 лютого 2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О., позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання вказаної ухвали, оскільки подана заява не відповідала вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

25 лютого 2025 року на адресу суду надійшла заява від позивача про виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

26.02.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

09.04.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Драпак Дмитра Анатолійовича надійшов відзив.

09.04.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Драпак Дмитра Анатолійовича надійшла зустрічна позовна заява про визнання права власності на частку в нерухомому майні у порядку спадкування за заповітом.

Суд, вивчивши матеріали зустрічного позову та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно положень ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Отже, зустрічний позов - це позов, що подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.

Зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів (зокрема, й від первісного). По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; пред`являється він до первісного позивача. По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише у строк для подання відзиву. По-третє, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:

а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;

б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись;

в) задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю чи частково.

Як вбачається зі змісту зустрічної позовної заяви, ОСОБА_3 просить суд:

1.Поновити строк для подання зустрічного позову.

2. Прийняти дану зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом.

3. Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 .

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) понесені судові витрати у відповідності до поданого Попереднього розрахунку судових витрат.

В зустрічній позовній заяві не зазначено обґрунтування для об`єднання та взаємопов`язаність вимог по первісному та зустрічному позову. Зустрічна позовна заява містить лише формальне посилання на те, що спільний розгляд цих позовів є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин та задоволення зустрічного позову може виключити задоволення первісного позову.

Проте, заявлені в зустрічному позові вимоги відносяться до правовідносин, які не мають спільного предмету з первісним позовом про визнання заповіту недійсним, що істотно розширює предмет доказування. Вимоги за первісним та зустрічним позовом виникають з різних правовідносин.

При цьому, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним. Недоцільно розглядати первісний позов і зустрічний позов, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучати нових учасників процесу.

Як роз`яснено в п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, що об`єднання в одне провадження з первісним позовом вимог, коли відсутня спільність предмета позову не допускається.

Згідно положень ч.3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Виходячи з предмету первісного та зустрічного позовів, враховуючи що ці позови є різними за своєю правовою природою, обраним способом захисту, заявлені в них вимоги є різними як за предметом позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін спору, що зумовлює самостійний предмет їх доказування, суд прийшов до висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову.

Суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача ОСОБА_1 на ту обставину, що повернення цієї зустрічної позовної заяви жодним чином не порушує її право на справедливий суд в розумінні положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною Законом N475/97-ВР від 17.07.97), оскільки вона не позбавлена права звернення до суду з відповідним позовом в загальному порядку з додержанням вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 193, 194, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в нерухомому майні у порядку спадкування за заповітом до спільного розгляду з первісним позовом у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

Зустрічну позовну заяву разом із доданими матеріалами повернути відповідачу.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення з цим позовом до суду в загальному порядку.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: