Справа №:372/2493/23
Провадження №: 2/755/1164/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Максіменцевої Н.О.

відповідача в режимі

відеоконференції ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Пікалова В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщення Дніпровського районного суду міста Києва, у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, про визначення місця проживання дитини.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року по справі № 755/10115/21 шлюб між сторонами розірвано, станом на час розгляду вказаної справи сторони спору щодо визначення місця проживання дітей не мали. Після початку повномасштабного вторгнення позивач та діти виїхали до міста Гаага, Нідерланди. Батько залишився проживати в Україні з іншою жінкою. З метою забезпечення зустрічі дітей та батька позивач привезла дітей до України, однак повернутися до місця тимчасового проживання за кордоном разом з дітьми не змогла, оскільки відповідач перешкоджав виїзду доньки. Підставою зміни поведінки відповідача було бажання залишити дитину проживати з ним та примусити матір підписати відмову від права на проживання дитини з матір`ю, оскільки за умови проживання дитини з батьком, відповідач також матиме можливість перетнути державний кордон. У зв`язку з відмовою позивача відповідач ОСОБА_2 почав маніпулювати психологічним станом дитини, впливав на неї, налаштовував проти матері. Водночас, позивач перешкод у спілкуванні батька та дитини не створювала, пропонувала відповідачеві погодити графік спілкування. Син ОСОБА_4 навчається у Нідерландах, тому позивач змушена постійно їздити у напрямку «Київ-Гаага» з метою побачень з донькою. У період приїздів матері батько вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, провокував конфліктні ситуації у присутності дитини, дитина була свідком вказаних подій. Станом на дату звернення до суду дитина продовжувала проживати з батьком та його співмешканкою у будинку, що на праві приватної власності належить позивачеві, за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, права матері щодо спілкування та проживання з дитиною, її виховання порушені шляхом умисного її розлучення із дитиною, завдання психологічної шкоди, вчинення домашнього насильства над матір`ю. Також порушені права дитини шляхом обмеження її спілкування із матір`ю, руйнації її звичних умов проживання, заборони спілкуватися з друзями з Нідерландів, а також маніпулювання її психоемоційним станом, створення негативного образу матері. Крім того, дитина ставала свідком домашнього насилля над матір`ю.

Витрати на утримання дитини, її розвиток у період до початку повномасштабного вторгнення та виникнення даного спору здійснювала саме позивач, займалася її розвитком та вихованням. Також позивач має у власності приватний будинок (об`єкт незавершеного будівництва) у якому проживала родина до початку воєнних дій, станом на дату звернення до суду дитина продовжує там проживати.

Позивач має позитивні характеристики та стабільний дохід, працевлаштована в Україні, також має роботу в країні тимчасового перебування - Нідерландах, має змогу забезпечувати дитину на належному рівні, водночас батько матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, інформація про наявність у нього доходів відсутня. Витрати на проживання у Нідерландах позивач здійснювала самостійно, орендувала житло, утримувала дітей та опікувалася ними.

Водночас, відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильницькі дії вчиняв у присутності дитини, на даний час створює психологічний тиск на дитину, здійснює перешкоди та повний контроль спілкування матері та дитини, фактично позбавляє матір можливості контактувати з дитиною, що виключає шанси на відновлення належного емоційного контакту між ними. Також відповідач неодноразово розповідав дитині, що мати хоче щоб його забрали на війну та вбили, чим викликає у дитини почуття страху за батька та бажання його захистити.

З огляду на викладене просила позов задовольнити та визначити місце проживання дитини разом з матір`ю.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року, позовну заяву передано на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва за підсудністю.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, про визначення місця проживання дитини, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Підготовче засідання призначено на 26 березня 2024 року на

15-30 год.

22 березня 2024 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Кривенком В.В., через систему «Електронний суд» подано заяву про вступ у справу як представника та заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

26 березня 2014 року відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Кривенко В.В., у судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Адвокат Кривенко В.В. подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із його зайнятістю в іншому процесі.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, у підготовче засідання 26 березня 2024 року не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, подав клопотання про розгляд справи без участі свого представника.

Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 березня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кривенка В.В., про відкладення судового засідання, наступне підготовче засідання призначено на 24 квітня 2024 року на 15-00 год.

18 квітня 2024 року до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Максіменцевої Н.О. Представником повідомлено, що у серпні 2023 року дитина ОСОБА_5 перетнула державний кордон у супроводі невстановлених осіб. Згідно неофіційних даних, дитина з батьком перебуває у Німеччині, однак відомостей про перетин державного кордону відповідачем отримати не має можливості. Згідно відомостей Міністерства закордонних справ України даних про реєстрацію дитини ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_2 в консульських установах України за кордоном не встановлено. Розпочато досудове розслідування за даним фактом. Права дитини порушено, її переховують від матері, рідних та близьких, завдають моральної шкоди. Вказані обставини завдають непоправної шкоди для дитини, викликають у неї відчуття непотрібності. Батько використовує дитину виключно для задоволення власних потреб, а саме - уникнення мобілізації та помста матері за розірвання шлюбу шляхом відібрання дитини і заборони спілкування з дочкою. Формування образу ворога в обличчі матері, інші маніпулятивні заходи стали підставою для спричинення моральної шкоди дитині, відчуття постійної небезпеки, незахищеності та непотрібності, моральної шкоди та психологічної травми.

Після виїзду дитини за кордон спілкування матері та доньки припинилося повністю, телефон дитини заблоковано. Протягом 9 місяців дитина позбавлена права на спілкування з матір`ю та іншими близькими, родичами та друзями.

Мати володіє приватним будинком на праві власності, де постійно проживала дитина до початку повномасштабного вторгнення, також мати має житло на праві користування у безпечному місці - місто Гаага, що в Нідерландах. Також Службою у справах дітей та сім`ї Козинської селищної ради Обухівського району Київської області 28 березня 2024 року проведено обстеження умов проживання у приміщенні будинку та зазначено про створення всіх належних умов для розвитку та виховання дитини відповідно до її вікових потреб. При цьому, дитина та матір частину часу проживали в місті Гаага в Нідерландах, де дитина навчалася та ходила до школи, мала можливість проживати в безпечних умовах. Також мати має належний рівень доходів та можливість утримувати дитину. Водночас, батько протягом тривалого часу не має стабільного доходу, є боржником у ряді виконавчих проваджень. З початком повномасштабного вторгнення тягар забезпечення та утримання дітей позивач несла самостійно, матеріальної допомоги від батька не отримувала. Витрати на утримання будинку, де проживав відповідач, останній також не здійснював, комунальні послуги не сплачував.

Відповідач притягувався до адміністративної відповідальності, також був відповідачем по різним судовим справам, що свідчить про нечесність ведення бізнесу та введення в оману.

24 квітня 2024 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Кривенком В.В., через систему «Електронний суд» до суду подано відзив на позовну заяву. Представник зазначив, що вважає позовну заяву необґрунтованою, безпідставною, такою, що не базується на нормах чинного законодавства. Мати майже 15 місяців жодних зв`язків з дитиною не підтримує, не переймається її фізичним, психологічним станом, жодної участі у її вихованні не бере. Останній раз мати «намагалася» поспілкуватися з дитиною, коли вивантажила (викинула) 1 серпня 2023 року її речі біля спірного будинку по АДРЕСА_1 . Дитина проживає з батьком, виховується ним і утримується за його рахунок. Батько відповідально ставиться до виховання дитини і вживає всіх заходів для її безпеки та належного утримання. Водночас, батько не підлягає мобілізації, оскільки має на утриманні батьків з інвалідністю.

Таким чином, доводи позивача є безпідставними, оскільки правова позиція ОСОБА_1 заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства. У задоволенні позову просив відмовити.

24 квітня 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Максіменцевої Н.О., до суду надійшло клопотання про витребування доказів у Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби у місті Києві та Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві. В поданому клопотанні просила витребувати у відповідних органів інформацію про коло осіб, в першу чергу, ОСОБА_2 , батька дитини, з яким неповнолітня дитина ОСОБА_6 перетнула державний кордон, а також документів, на підставі яких було прийнято рішення про дозвіл на перетин державного кордону неповнолітньою дитиною із наданням їх копій. Крім того, просила встановити наявність виконавчих проваджень та суми боргу, що підлягають стягненню з фізичної особи ОСОБА_2 та фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , а також інформацію про наявність накладених заборон на вчинення певних дій, як наслідок невиконання судових рішень щодо ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_2 та про розмір отриманих доходів відповідача ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 , у період з 2019 року по 2024 рік, а також інформацію про номер реєстраційної картки платника податків та адресу реєстрації ФОП ОСОБА_7 у період з 2019 року по 2024 рік.

Також 24 квітня 2024 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Максіменцевою Н.О., до суду подано додаткові пояснення у справі, де додатково зазначено, що долучені до матеріалів справи документи підтверджують, що мати завжди цікавилася життям доньки, брала участь у її шкільному житті, підтримувала її на публічних виступах. Особа матері характеризується позитивно. Характеристика з навчального закладу у місті Гаага свідчить, що дитина була активною, брала участь у житті класу, відвідувала додаткові гуртки. «Центром надання соціальних послуг» Української міської ради проведено оцінку потреб особи, зроблено соціальну картку матері ОСОБА_1 щодо відсутності у неї психологічних травм, можливості задовільнити потреби дитини. Також мтаи володіє нерухомим майном, де створено належні умови для проживання дитини. У спілкуванні з старшим сином батько неодноразово використовував принизливі нецензурні висловлювання щодо позивача, поширював аналогічну інформацію в інтернет мережі. Також батько має борги, стягнення здйснюється у примусовому порядку, конфліктний, має негативну ділову характеристику.

У підготовче засідання 24 квітня 2024 року представник третьої особи - Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. 23 квітня 2024 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Служби.

У підготовчому засіданні 24 квітня 2024 року за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Максіменцевої Н.О., та представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кривенка В.В., протокольною ухвалою до матеріалів справи долучено додаткові пояснення позивача у справі, відзив на позовну заяву та додаткові пояснення позивача у справі, відмовлено у задоволенні клопотання позивача щодо здійснення судом персоніфікованого запиту щодо наявності судових рішень за участі відповідача, наявності у відповідача боргових зобов`язань за такими судовими рішеннями.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Максіменцевої Н.О., про витребування доказів. Витребувано у Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) інформацію про перетин державного кордону України у період з 01 серпня 2023 року по 30 серпня 2023 року ОСОБА_8 та ОСОБА_2 та копії документів, на підставі яких було прийнято рішення про дозвіл на перетин державного кордону неповолітньою дитиною - ОСОБА_9 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Максіменцевої Н.О., про витребування доказів, витребувано у Головного управління Державної податкової служби у місті Києві інформацію про доходи фізичної особи ОСОБА_2 та доходи ФОП ОСОБА_2 у період з 2019 року по день надання відповіді.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Максіменцевої Н.О., про витребування доказів, витребувано в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві інформацію про наявність виконавчих проваджень, боржником у яких є ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_2 , а також інформацію про наявність накладених в межах таких виконавчих проваджень обмежень на боржника ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_2

06 травня 2024 року на електронну пошту суду надійшла витребувана інформація від Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (07 травня 2024 року інформацію отримано повторно у вигляді поштового відправлення), про перетин державного кордону ОСОБА_3 , а саме 24 серпня 2023 року у пункті пропуску «Порубне» у напрямку «Виїзд». Відомостей про осіб, у супроводі яких дитина перетнула державний кордон не надано. Також повідомлено, що відомості про перетин державного кордону ОСОБА_2 у період з 01 серпня 2023 року по 30 серпня 2023 року відсутні.

06 травня 2024 року від Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві до суду надійшла витребувана інформація, а саме повідомлено про наявні виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_2 із зазначенням розміру заборгованості по кожному.

13 травня 2024 року від Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві до суду повторно надійшла витребувана інформація.

16 травня 2024 року на електронну пошту суду надійшла витребувана інформація від Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (17 травня 2024 року повторно надану інформацію, яку отримано у вигляді поштового відправлення), надано аналогічну інформацію, до викладеної у попередніх відповідях.

20 травня 2024 року від Головного управління Державної податкової служби у місті Києві до суду надійшла витребувана інформація за період з І кварталу 2019 року по IV квартал 2023 року, окремо повідомлено про припинення ФОП ОСОБА_2 підприємницької діяльності 17 серпня

2023 року.

28 травня 2024 року від Головного управління Державної податкової служби у місті Києві до суду надійшла витребувана інформація за період з І кварталу 2019 року по I квартал 2024 року.

29 травня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Максіменцева Н.О., через систему «Електронний суд» подала клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, а також клопотання про витребування доказів, а саме у Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області висновку щодо розв`язання спору.

05 червня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Максіменцевої Н.О., про долучення доказів у справі, а саме інформаційної довідки про психологічний аналіз відеоматеріалів від 31 травня 2024 року № 185, інформаційної довідки про психологічно-діагностичні консультації зі ОСОБА_1 від 04 червня 2024 року № 187 та носій інформації з електронними доказами (приєднано до матеріалів справи протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 серпня 2024 року).

У підготовче засідання 05 червня 2024 року з`явилась позивач ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 та його представник Кривенко В.В. , третя особа - Служба у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області у підготовче засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили. Клопотання представника відповідача - адвоката Кривенка В.В., про відкладення судового засідання, зареєстроване в електронному кабінеті системи «Електронний суд»

05 червня 2024 року о 12-05 год, передано судді Хромовій О.О. після судового засідання о 17-30 год.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 червня 2024 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Максіменцевої Н.О., про витребування доказів, витребувано у Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області висновок щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_11 .

01 липня 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Максіменцевої Н.О., через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив (приєднано до матеріалів справи протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 серпня 2024 року).

02 липня 2024 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Максіменцевою Н.О., подано відповідь на відзив, де зазначено, що до січня 2023 року дитина ОСОБА_6 мала дуже тісний і близький зв`язок із матір`ю: відвідувала позашкільні гуртки, займалась кінним спортом, вивчала іноземні мови тощо. Мати займала дуже велику частину життя доньки. З початком військового вторгнення мати рятувала дитину і вивезла її до м. Гаага, де ОСОБА_12 відвідувала школу, мала друзів, жила наповненим життям дитини її віку. Після приїзду дитини до України батько із наміром досягнення власних потреб щодо уникнення мобілізації та бажанням завдати моральної шкоди матері вжив всіх можливих заходів до усунення матері з життя дитини та унеможливлення спілкування ОСОБА_13 з матір`ю. Батько спромігся викликати негативне ставлення дитини до рідної матері і тим самим завдав моральної шкоди не тільки матері, а і дитині. У травні 2023 року (через 4 місяці як тато забрав документи та не відпустив дитину до школи в Нідерландах, м. Гаага) мати привезла літні речі дитини до будинку, де донька на той момент утримувалась батьком. Отже мати приїхала, щоб побачити дитину і дзвонила у двері будинку, де ніхто їй не відкрив ворота і не надав можливості зайти і побачити доньку та занести речі до будинку. Водночас, після 24 серпня 2023 року інформація про місце перебування дитини відсутня і на спроби представника позивача отримати інформацію у Міністерства закордонних справ України про реєстрацію дитини у консульських установах надано відповідь про відсутність такої реєстрації. За фактом незаконного перетину кордону зареєстровано кримінальне провадження.

У відзиві зазначено, що батько відповідально ставиться до виховання дитини і вживає всіх заходів для її безпеки. Однак, батьком суб`єктивно тлумачиться поняття щодо виховання дитини та заходів для її безпеки, що навряд чи відповідає потребам дитини. З моменту перетину кордону дитиною матір позбавлена можливості не тільки бачитись з дитиною, а навіть і спілкуватись із нею по телефону.

У підготовче засідання 09 липня 2024 року сторони не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Представник відповідача - адвокат Кривенко В.В., через систему «Електронний суд» подав клопотання про відкладення судового засідання, представник позивача Максіменцева Н.О. подала заяву, у якій повідомила, що підтримує клопотання про відкладення судового засідання. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, подав клопотання про розгляд справи без участі представника Служби.

09 липня 2024 року до суду надійшов лист від Козинської селищної ради Обухівського району Київської області про неможливість надання висновку про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5

14 липня 2024 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Максіменцевою Н.О., подано заяву про забезпечення позову (вхід. від 16 липня 2024 року № 39811, 39814 повторно) шляхом встановлення тимчасового перебування дитини ОСОБА_5 із матір`ю ОСОБА_1 на період з 01 серпня 2024 року по 01 серпня 2025 року у місті Гаага, Нідерланди.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16 липня 2024 року заяву передано судді Хромовій О.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 липня 2024 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

18 липня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Максіменцевої Н.О., про виклик свідків у справі.

У підготовче засідання 24 липня 2024 року з`явилася позивач ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 та його представник Кривенко В.В. , третя особа - Служба у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, у підготовче засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, подав клопотання про проведення засідання без участі свого представника. Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва задоволено клопотання про виклик свідків, підготовче засідання відкладено на 06 серпня 2024 року.

29 липня 2024 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Максіменцевою Н.О., подано заяву про забезпечення позову (вхід. від 29 липня 2024 року № 41840) шляхом встановлення тимчасового перебування дитини ОСОБА_5 із матір`ю ОСОБА_1 на період з 01 серпня 2024 року по

09 вересня 2024 року у місті Гаага, Нідерланди.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29 липня 2024 року заяву передано судді Хромовій О.О.

31 липня 2024 року на електронну пошту суду надійшов лист від Козинської селищної ради Обухівського району Київської області про неможливість надання висновку про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 , оскільки під час розгляду питання було встановлено, що малолітня ОСОБА_12 станом на сьогодні не проживає на території Козинської селищної громади Обухівського району Київської області.

31 липня 2024 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Максіменцевою Н.О., подано через систему «Електронний суд» клопотання про долучення доказів.

02 серпня 2024 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Максіменцевою Н.О., подано заяву про уточнення вимог заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 серпня 2024 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

04 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява Каленської С.М. про вступ у справу як представника відповідача ОСОБА_2 та надання доступу до матеріалів електронної справи. До заяви додано ордер про надання правничої (правової) допомоги сформований засобами системи «Електронний суд» на підставі ордеру про надання правової допомоги серії АА від 04 серпня 2024 року (номер ордеру не зазначено). Ордеру про надання правової допомоги серії АА від 04 серпня 2024 року (номер ордеру не зазначено) не долучено.

У підготовче засідання 06 серпня 2024 року з`явилась представник позивача - адвокат Максіменцева Н.О. Відповідач ОСОБА_2 та його представники не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Адвокат Каленська С.С., як представник відповідача ОСОБА_2 , 04 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із заміною представника та неознайомленням із матеріалами справи. До заяви додано ордер про надання правничої (правової) допомоги сформований засобами системи «Електронний суд» на підставі ордеру про надання правової допомоги серії АА від 04 серпня 2024 року (номер ордеру не зазначено). Ордеру про надання правової допомоги серії АА від 04 серпня 2024 року (номер ордеру не зазначено) не долучено.

Третя особа - Служба у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, у підготовче засідання 06 серпня 2024 року не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, 05 серпня 2024 року подали клопотання про відкладення розгляду справи.

Підготовче засідання у справі відкладено на 01 жовтня 2024 року.

01 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Максіменцевої Н.О., про продовження слухання справи за відсутності висновку органу у справах дітей на виконання ухвали суду по справі № 372/2493/23, оскільки комісією повідомлено про неможливість надання такого висновку через відсутність дитини за місцем проживання в Україні.

У підготовче засідання 01 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_2 та його представники не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. 30 вересня

2024 року (вхід. від 01 жовтня 2024 року № 53507) представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Каленська С.С., подала клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із участю у іншому судовому засіданні, доказів на підтвердження заявленого не надала.

Підготовче засідання відкладено на 08 жовтня 2024 року на 14-30 год.

01 жовтня 2024 року адвокату Каленській С.С. у відповідь на заяву про надання доступу до електронної справи № 372/2493/23 в підсистемі «Електронний суд» повідомлено про технічну неможливість Дніпровського районного суду міста Києва надати доступ до електронної справи

№ 372/2493/23 в підсистемі «Електронний суд», оскільки розгляд справи здійснюється у паперовому вигляді, та технічну неможливість переведення матеріалів справи № 372/2493/23 в електронний вигляд. Роз`яснено про можливість ознайомлення з матеріалами справи № 372/2493/23 у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, повідомлено, що дані представника внесено до відомостей про учасників справи № 372/2493/23, як представника відповідача, подальше надсилання процесуальних документів буде здійснюватися до електронного кабінету представника.

02 жовтня 2024 року (вхід. від 03 жовтня 2024 року № 54136) адвокатом Каленською С.С. через систему «Електронний суд» подано клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному на

08 жовтня 2024 року на 14-30 год, у режимі відеоконференції за допомогою системи EasyCon, у зв`язку із територіальною віддаленістю та участю представника в іншому судовому засіданні в Уманському міськрайонному суді Черкаської області.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Каленської С.С., відмовлено у зв`язку із недотриманням вимог статті 212 ЦПК України щодо подачі клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (відсутність доказів надіслання копії заяви іншим учасникам справи).

Відповідно до довідки про доставку електронного документу від 04 жовтня 2024 року, що міститься в матеріалах справи, ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про участь в режимі відеоконференції доставлено до електронного кабінету адвоката Каленської С.С. 04 жовтня 2024 року о 16-11 год.

04 жовтня 2024 року (вхід. від 07 жовтня 2024 року № 54573) адвокатом Каленською С.С. через систему «Електронний суд» о 16-45 год. подано клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному на 08 жовтня 2024 року на 14-30 год, у режимі відеоконференції за допомогою системи EasyCon, у зв`язку із територіальною віддаленістю та участю представника в іншому судовому засіданні в Уманському міськрайонному суді Черкаської області.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Каленської С.С., відмовлено у зв`язку із недотриманням вимог статті 212 ЦПК України щодо подачі клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (відсутність доказів надіслання копії заяви іншим учасникам справи).

08 жовтня 2024 року на електронну пошту суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Каленської С.С., про приєднання до матеріалів справи документів, відкладення розгляду справи на інший день, залучення до розгляду справи органу опіки та піклування та про витребування інформації від ОСОБА_1 . Протоколу підпису клопотання кваліфікованим електронним цифровим підписом адвоката Каленської С.С. не додано.

Також 08 жовтня 2024 року (вхід. від 09 жовтня 2024 року № 55230) представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Каленською С.С., через систему «Електронний суд» о 12-45 год сформовано аналогічне клопотання про приєднання до матеріалів справи документів, відкладення розгляду справи на інший день, залучення до розгляду справи органу опіки та піклування та про витребування інформації від ОСОБА_1 .

До поданого клопотання адвокатом долучено файли, що стосуються результатів навчання ОСОБА_5 , викладені іноземною мовою без перекладу на українську мову, заяву адвоката Еріка Альбрандта з перекладом на українську мову, відеоматеріали, лист Козинської селищної ради Обухівського району Київської області. Доказів направлення вказаного клопотання іншим учасникам справи, зокрема, позивачеві або її представникові матеріали клопотання не містять.

Судом враховано, що до матеріалів вказаного клопотання не долучено інформації про особу адвоката Еріка Альбрандта, не надано доказів на підтвердження його статусу адвоката та повноважень на представництво інтересів ОСОБА_2 чи ОСОБА_9 . Також до вказаної заяви не долучено інших доказів на підтвердження факту проживання дитини ОСОБА_15 з батьком ОСОБА_2 .

Крім того, доказів участі представника відповідача в іншому судовому засіданні в Уманському міськрайонному суді Черкаської області або будь-якому іншому суді України адвокатом Каленською С.С. не надано. Суд неодноразово задовольняв клопотання представників відповідача та відкладав підготовчі засідання, а тому клопотання про відкладення підготовчого засідання визнано необґрунтованим. Суд звернув увагу, що з часу відкриття провадження у справі (лютий 2024 року) у представників відповідача (адвокатів) було достатньо часу надати всі необхідні, на їх думку, документи (докази), долучити їх до матеріалів справи та заявити відповідні клопотання, а тому суд не встановив правових підстав для відкладення підготовчого засідання.

У підготовче засідання 08 жовтня 2024 року сторони не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Позивач ОСОБА_1 08 жовтня 2024 року подала заяву, у якій зазначила про зловживання відповідачем процесуальними правами, регулярну відсутність на судових засіданнях, часте відкладення судових засідань, тривалість розгляду справи у підготовчому провадженні. Просила закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду.

Представник позивача - адвокат Максіменцева Н.О., 08 жовтня 2024 року подала заяву, у якій просила закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду з аналогічних мотивів, викладених у заяві позивача ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 та його представники про обґрунтовані причини неявки у підготовче засідання 08 жовтня 2024 року не повідомили.

Третя особа - Служба у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, у підготовче засідання 08 жовтня 2024 року не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, 08 жовтня 2024 року на електронну пошту суду подали клопотання про розгляд справи без участі третьої особи.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 жовтня

2024 року на 16 год. 00 хв.

18 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні, призначеному на 23 жовтня 2024 року на 16-00 год., у режимі відеоконференції. Аналогічне клопотання подано представником відповідача - адвокатом Каленською С.С. Також представник відповідача - адвокат Каленська С.С., подала повідомлення про відсутність матеріалів у електронній справі.

21 жовтня 2024 року представником третьої особи - Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, подано клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Каленської С.С., про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Водночас, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено, у зв`язку із недотриманням вимог статті 212 ЦПК України щодо подачі клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (відсутність доказів надіслання копії заяви іншим учасникам справи).

Листом від 23 жовтня 2024 року представника відповідача - адвоката Каленську С.С., повторно повідомлено про технічну неможливість Дніпровського районного суду міста Києва надати доступ до електронної справи № 372/2493/23 в підсистемі «Електронний суд», оскільки розгляд справи здійснюється у паперовому вигляді, та технічну неможливість переведення матеріалів справи

№ 372/2493/23 в електронний вигляд. Роз`яснено про можливість ознайомлення з матеріалами справи № 372/2493/23 у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва.

23 жовтня 2024 року представник позивача - адвокат Максіменцева Н.О., подала клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме відеозапису звернення відповідача, а також довідки від 22 жовтня 2024 року № 192 про психологічний аналіз відеоматеріалів.

Судове засідання, призначене на 23 жовтня 2024 року, відкладено на 27 листопада 2024 року, у зв`язку із необхідністю ознайомлення з поданим клопотанням про долучення доказів представника відповідача.

Також 23 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Каленської С.С., про долучення доказів у справі, а саме: заяви до поліції у місті Мюнхен, довідки про місце проживання, висновку психолога, звіту поліції, виписки по справам.

Перекладу документів, викладених іноземною мовою, до клопотання не долучено.

20 листопада 2024 року до суду надійшло повідомлення адвоката Каленської С.С. про розірвання договору про надання правової допомоги між адвокатом Каленською С.С. та ОСОБА_2

26 листопада 2024 року адвокат Пікалов В.С. через систему «Електронний суд» ЄСІТС подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи у електронному вигляді, до якої долучено копію ордеру від 26 листопада 2024 року серії ВІ № 1260906 про надання правничої допомоги ОСОБА_2 , договору від 26 листопада 2024 року № 1 про надання правничої допомоги, а також клопотання про відкладення розгляду справи для формування правової позиції представника для захисту інтересів клієнта.

Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року судове засідання по справі відкладено на 04 грудня 2024 року на 16 год. 00 хв., зобов`язано позивача забезпечити явку свідків у наступне засідання, також зобов`язано представника відповідача надати документи на підтвердження способу укладення договору зі ОСОБА_2 , попереджено представника відповідача про наслідки зловживання процесуальними правами, роз`яснено представнику відповідача про його право на ознайомлення з матеріалами справи.

27 листопада 2024 року представник відповідача - адвокат Пікалов В.С., подав письмові пояснення по справі, у яких зазначив, що відповідач з позовом не погоджується. ОСОБА_5 із вересня 2023 року проживає з батьком в місті Мюнхен, Німеччина, офіційно зареєстрована, отримала тимчасовий захист, має медичне страхування, відвідує місцеву школу, займається верховою їздою, плаванням, має подруг серед однолітків. Зміна місця проживання дитини суперечитиме інтересам дитини. У дитини склалися не гарні стосунки з матір`ю з огляду на її імпульсивність, агресивність, завищені вимоги, прояви агресії. Водночас, надані позивачем докази не підтверджують факту необхідності зміни місця проживання дитини, також не надано доказів про її доходи станом на

2024 рік. Також не відомо про правовий статус позивача у Нідерландах, її місце проживання, доходи. Не зрозуміло як вона буде виховувати дитину, якщо постійно проживає в Нідерландах. У випадку задоволення позову, виконання рішення передбачатиме необхідність повернення дитини до України, однак міжнародне законодавство забороняє повернення дитини до країни, де триває збройний конфлікт. Отже, повернення дитини до України або в будь-яке інше місце порушить нормальний стан розвитку дитини, який склався у місті Мюнхен (приєднано до матеріалів справи протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року).

Також адвокат Пікалов В.С. подав клопотання про витребування доказів, а саме: просив витребувати у: 1) Головного центру обробки спеціалізованої інформації Державної прикордонної служби України інформацію про всі перетини державного кордону України ОСОБА_1 за період

з 01 лютого 2023 року по дату надання відповіді; 2) Державної податкової служби України відомості про всі доходи ОСОБА_1 за період з 01 січня 2022 року по день надання відповіді; 3) Пенсійного фонду України відомості про всі доходи ОСОБА_1 за період з 01 січня 2022 року по день надання відповіді (залишено без розгляду протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року).

02 грудня 2024 року представником третьої особи - Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, подано клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.

04 грудня 2024 року представник позивача - адвокат Максіменцева Н.О., подала клопотання про долучення доказів, а саме: ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 05 листопада

2024 року по справі № 755/14016/23, копії закордонного паспорту дитини, документу про її соціальне страхування у Німеччині. Документи, викладені іноземною мовою, долучено без перекладу на українську мову (приєднано до матеріалів справи протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року).

Також 04 грудня 2024 року представник позивача - адвокат Максіменцева Н.О., подала клопотання, у якому просила визнати подані представником відповідача докази по справі

№ 372/2493/23 у формі документу від 27 листопада 2024 року такими, що подані з пропуском порядку подання.

04 грудня 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Пікалов В.С., через систему «Електронний суд» подав клопотання про витребування доказів, у якому просив: 1) витребувати у Державної податкової служби України відомості про всі доходи ОСОБА_1 за період з 01 січня

2022 року по день надання відповіді на запит суду, вказавши обсяги доходів по місяцях, джерела доходів, загальну суму доходів за кожен рік вказаного періоду; 2) витребувати у ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» довідку із інформацією: - чи дійсно ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року було прийнято на роботу на посаду директора комерційного ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» і чи працює вона на даний час і яку роботу виконує; - інформацію про помісячну заробітну плату ОСОБА_1 за період з моменту прийому на роботу і до цього часу; - чи дійсно ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» видавав довідку від 01 березня 2023 року № 09 про підтвердження місця роботи ОСОБА_1 , а також витребувати копії всіх наказів в ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» щодо працівника ОСОБА_1 (протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від

04 грудня 2024 року за клопотанням адвоката Пікалова В.С. залишено без розгляду в частині витребування інформації із Пенсійного фонду України).

Також 04 грудня 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Пікалов В.С., подав клопотання про залучення третьої особи - Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування за місцем проживання відповідача.

04 грудня 2024 року до суду також надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Пікалова В.С., про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: копії довідки зі школи від

04 жовтня 2023 року, копію Європейської карти медичного страхування, копію дозволу на перебування у місті Мюнхені Федеративної Республіки Німеччина та додатку до нього.

Адвокат Пікалов В.С. 04 грудня 2024 року також подав до суду пояснення щодо укладення договору про надання правничої допомоги з ОСОБА_2 .

Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про залучення третьої особи - Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації за необґрунтованістю.

Також протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня

2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про витребування інформації з Державної прикордонної служби України про перетин кордону ОСОБА_1 за необґрунтованістю.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року клопотання представника відповідача - адвоката Пікалова В.С., про витребування доказів задоволено, витребувано у Державної податкової служби України відомості про всі доходи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , за період з 01 січня 2022 року по день надання відповіді на виконання ухвали суду, в тому числі обсяг доходів по місцях, джерела доходів, загальну суму доходів за кожен рік вказаного періоду, а також у ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» інформацію про перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «Броварський алюмінієвий завод», в тому числі про дату прийняття на роботу, займану посаду, а також інформацію про суми нарахованого доходу за весь період роботи.

У судовому засіданні 04 грудня 2024 року допитано свідка ОСОБА_16 , яка повідомила, що є кандидатом психологічних наук, за освітою - психолог, працює у статусі фізичної особи-підприємця. Позивач є її клієнткою, зверталася у зв`язку із необхідністю здійснення аналізу розмов її доньки. Надані висновки щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_17 підтримала, вказала, що статусу судового експерта не має, стаж роботи з 2003 року. Було проведено аналіз відеоматеріалів та зроблено їх опис. На відео була дівчинка дев`ятирічного віку, донька позивача ОСОБА_12 . Було помітно велике напруження дитини і агресію в бік мами, можливо, викликану діями батька. Вказане може бути наслідком впливу батька, оскільки дитина проживає з ним. У свідомості дитини мама її покинула і тому дитина підхоплює емоції батька щоб не лишитися і без нього. Вказана ситуація негативно впливає на дитину, стосунки з матір`ю є важливими, є основою. У останньому відео, яке було надано у жовтні місяці, помітно велике хвилювання дитини, заучування тексту дитиною, дитина збивається, звертаючись до матері то «мама» то « ОСОБА_18 ». Також є різниця у відео, де дитина сама, та там, де присутній батько. Коли дитина була самою були поштовхи спілкуватися з мамою. Всього проаналізувала 13 відео та одне відео від жовтня. Аналіз робила саме через аудіо записи розмов мами з донькою, мама зверталася до доньки спокійно, водночас, дитина реагувала агресивно, що може свідчити про сторонній влив на дитину. Особисто негативного ставлення батька до дитини не бачила. Дитина говорить фразами, які не відповідають її віку. Також на одному відео бачила прояви агресії відповідача до позивача у присутності дитини.

У судовому засіданні 04 грудня 2024 року допитано свідка ОСОБА_19 , яка повідомила, що вони з позивачем є подругами, знайомі більше 15 років, раніше спілкувалися сім`ями, також спілкувалися їх діти. ОСОБА_17 є гарною матір`ю, агресії від неї до дітей не бачила. ОСОБА_17 була в декреті три роки після народження доньки, піклувалася про неї. Зараз ОСОБА_20 9 років, з початку повномасштабного вторгнення не бачила її, але бачилися під час епідемії ковіду, спілкувалася з ОСОБА_21 , їздили разом відпочивати. Раніше спілкувалися досить тісно, інколи зустрічалися на вихідних сім`ями, гуляли разом в парку, їздили у відпустку до Туреччини. ОСОБА_12 завжди була відкритою, активною та веселою дівчинкою, яка вона зараз сказати не може, оскільки давно не бачилися. ОСОБА_12 не була агресивною дитиною, навпаки, позитивно налаштованою до світу. Агресії з боку матері до дитини також не бачила, так само і агресії ОСОБА_13 до матері не спостерігала. Думає, що дитина піддається маніпуляціям з боку батька, він впливає на дитину. Відповідач ніде не працював, мав свою справу, щоб діти були в центрі його уваги не бачила, він просто все їм дозволяв. Вважає, що дитині потрібна матір, особливо для дівчинки. ОСОБА_17 дитину любить та хоче бути з нею. Одного разу відповідач опублікував у себе в соціальній мережі фото дівчинки з фестивалю з келихом пива. Вважає, що відсутність спілкування дитини та матері не відповідає інтересам дитини. З відповідачем раніше була в дружніх відносинах. До епідемії бачилися десь один раз на декілька місяців, можливо частіше, іноді рідше. З відповідачем спілкувалася достатньо, має уявлення про нього як особу, батька та чоловіка. Відповідач говорив завжди прямо та із зухвалістю, про сімейні відносини не спілкувалися. Негативного ставлення до дитини від її батьків не бачила, відповідач просто мав таку манеру спілкування. Дитина любила і маму і тата. Знає, що ОСОБА_12 зараз з батьком, а де саме - не відомо. ОСОБА_12 однаково ставилася до обох батьків.

У судовому засіданні представник Пікалов В.С. повідомив, що відповідач не проти, щоб матір приїхала до Німеччини побачити доньку, однак батько хоче, щоб дитина жила з ним і отримувала європейську освіту. На запитання головуючого повідомив, що обговорить з клієнтом можливість мирного врегулювання спору.

У судовому засіданні оголошено перерву до 22 січня 2025 року до 16 год. 00 хв., зобов`язано представника відповідача зв`язатися з відповідачем щодо мирного врегулювання спору, вирішення питання про зустріч дитини з матір`ю, що буде сприяти найкращим інтересам дитини.

24 грудня 2024 року до суду надійшла витребовувана інформація з Державної прикордонної служби України, а саме надано відомості з Державного реєстру про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, ОСОБА_1 за період з І кварталу 2022 року по ІІІ квартал 2024 року. Водночас, граничний термін подачі інформації до контролюючих органів за ІV квартал 2024 року

- 10 лютого 2025 року (повторно отримано засобами поштового зв`язку 30 грудня 2024 року).

21 січня 2025 року представником третьої особи - Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, подано клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Також 21 січня 2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Максіменцевої Н.О., про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: довідки з місця роботи позивача та довідки про доходи. Також просила долучити до матеріалів справи проект мирової угоди по справі (долучено до матеріалів справи протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року).

Судове засідання, призначене на 22 січня 2025 року на 16 год. 00 хв. знято з розгляду у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Хромової О.О. Наступне судове засідання призначено на

11 лютого 2025 року на 15 год. 00 хв.

07 лютого 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пікалова В.С., про участь ОСОБА_2 у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пікалова В.С., про участь ОСОБА_2 у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

11 лютого 2025 року представник відповідача - адвокат Пікалов В.С., подав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: довідки з місця навчання дитини ОСОБА_5 від

29 листопада 2024 року з перекладом (долучено до матеріалів справи протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року).

Також 11 лютого 2025 року адвокатом Пікаловим В.С. подано клопотання про необхідність врахування думки дитини при вирішенні цієї справи, шляхом опитування дитини в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в приміщенні Генерального консульства України в Мюнхені в присутності психолога або педагога і за відсутності батька ОСОБА_2 У порядку статті 498 ЦПК України звернутися із відповідним міжнародним дорученням до компетентного суду в місті Мюнхені.

Також 11 лютого 2025 року до суду від представника відповідача - адвоката Пікалова В.С., надійшло клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що дана справа не підсудна судам України.

Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про опитування дитини, у зв`язку із малолітнім віком дитини та запереченнями матері щодо проведення такого опитування.

Також протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 лютого

2025 року відмовлено у задоволенні усного клопотання представника відповідача - адвоката

Пікалова В.С., про витребування доказів, а саме: інформації від Державної прикордонної служби України про перетин державного кордону ОСОБА_1 оскільки вказане клопотання уже вирішувалося судом.

Також задоволено усне клопотання відповідача ОСОБА_2 про участь у судових засідання в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні оголошено перерву до 26 лютого 2025 року до 14 год. 00 хв.

21 лютого 2025 року представник позивача - адвокат Максіменцева Н.О., подала клопотання про участь позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції

Ухвалою Дніпровського районного суд міста Києва від 24 лютого 2025 року задоволено клопотання адвоката Максіменцева Н.О. про участь позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

26 лютого 2025 року представником третьої особи - Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, подано клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пікалова В.С., про закриття провадження у справі, відмовлено, оскільки спір між батьками малолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо визначення місця проживання дитини виник у 2023 році. Мати дитини ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду ще у червні 2023 року і станом на дату звернення позивача до суду дитина проживала на території України, мала соціальні зв`язки у місці свого постійного проживання, відвідувала навчальний заклад. Тимчасове переміщення дитини після 24 лютого 2022 року до безпечного місця - міста Гаага, Нідерланди, зумовлено об`єктивними обставинами. після лютого

2022 року дитина відвідувала територію України з метою забезпечення зустрічей з батьком. Батько дитини ОСОБА_2 з позовами про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним чи про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не звертався. У січні

2023 року дитину повернуто матір`ю на територію України. Дитина продовжувала проживати у місці свого звичайного проживання: АДРЕСА_1 та станом на час розгляду даної справи умови для проживання дитини у зазначеному місці збережені. У серпні 2023 року дитину переміщено до іншої країни, відомостей про надання матір`ю ОСОБА_1 згоди на зміну місця проживання дитини та переміщення її за кордон матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Водночас, в матеріалах справи відсутня інформація також і про осіб, у супроводі яких малолітня ОСОБА_5 перетнула державний кордон. Відомостей про бажання дитини проживати в іншому місці, про надання згоди батьком на перетин державного кордону дитиною тощо до матеріалів справи не долучено.

Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2025 року залишено без розгляду клопотання представника відповідача - адвоката Пікалова В.С., про повторне витребування відомостей з місця роботи ОСОБА_1 .

Також відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Пікалова В.С., про витребування доказів, а саме інформації від Державної прикордонної служби України про перетин державного кордону ОСОБА_1 за необґрунтованістю.

Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26лютого 2025 року також відмовлено в оголошенні перерви у судовому засіданні у зв`язку із неможливістю підключення відповідача до мережі інтернет, оскільки ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26лютого 2025 року закінчено з`ясування обставин справи та вирішено перейти до стадії дослідження матеріалів справи.

У судовому засіданні також здійснено огляд електронних доказів - відеоматеріалів, долучених сторонами.

Під час судового засідання представником відповідача - адвокатом Пікаловим В.С., заявлено клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні перед судовими дебатами.

Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2025 року вирішено завершити стадію дослідження матеріалів справи (доказів у справі) та за клопотанням адвоката Пікалова В.С. оголошено перерву у судовому засіданні до 09 квітня 2025 року до

15 год. 00 хв. перед судовими дебатами.

26 лютого 2025 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пікалова В.С., про витребування доказів у Державної прикордонної служби України, яке було вирішено під час судового засідання 26 лютого 2025 року, про що зазначено у протоколі судового засідання.

31 березня 2025 року до суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Пікалова В.М., про участь відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Пікалова В.М., про участь відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

08 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пікалова В.С., про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: 1) висновку Соціального відділу центру соціального обслуговування Швабінг-Фрайманн м. Мюнхен від 13 лютого 2025 року;

2) рішення суду першої інстанції м. Мюнхен від 17 лютого 2025 року, яке було складене 28 березня 2025 року; 3) лист адвоката Еріка Альбранта від 04 квітня 2025 року; 4) заява ОСОБА_3 , написана власноруч; 5) анкета ОСОБА_3 ; 6) переклад заяви позивача ОСОБА_1 до правоохоронних органів

м. Мюнхен, копія якої на німецькій мові знаходиться у томі № 4 на с. 150-153.; 7) переклад Звіту про ситуацію органу поліції м. Мюнхен, копія якого знаходиться в томі № 4 на с. 154-157. Також представник заявив клопотання про відкладення розгляду справи на строк у півтора-два місяці з метою забезпечення відповідачеві можливості отримання у відповідних органах паперових копій вказаних доказів.

09 квітня 2025 року представником третьої особи - Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області подано клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.

09 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Максіменцевої Н.О., про необхідність уточнення даних щодо місця проживання дитини, оскільки наявна у матеріалах справи інформація свідчить про проживання дитини у приміщенні готелю, отже не може визнаватися як постійне місце проживання дитини.

09 квітня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Пікалов В.С., подав заяву про фальшивість доказів, поданих стороною позивача, а саме довідки з місця навчання ОСОБА_3 у Нідерландах, та письмові пояснення за назвою «Виступ у дебатах».

Також 09 квітня 2025 року представник відповідача - адвокат Пікалов В.С., повторно подав клопотання про закриття провадження у справі з посиланням на неправильного тлумачення судом при вирішенні раніше поданого клопотання про закриття провадження у справі поняття «постійного місця проживання дитини».

У судовому засіданні 09 квітня 2025 року протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва залишено без розгляду клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пікалова В.С., про закриття провадження у справі.

Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 квітня 2025 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пікалова В.С., про приєднання доказів залишено без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України.

Також протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 квітня

2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Максіменцевої Н.О., про необхідність уточнення даних щодо місця проживання дитини залишено без розгляду за клопотанням заявника.

У судовому засіданні 09 квітня 2025 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Леськовим В.П., заявлено відвід судді Хромовій О.О.

У судовому засіданні оголошено перерву для постановлення ухвали та у звязку з оголошеною повітряною тривогою оголошено перерву до 10 квітня 2025 року 10-00 год. для вирішення заяви про відвід судді від розгляду справи.

10 квітня 2025 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Пікаловим В.С., подано клопотання про заслуховування думки дитини ОСОБА_3 .

Також представником повторно подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

На підставі пункту 3 частини третьої статті 223 ЦПК України, судове засідання, призначене на 10 квітня 2025 року на 10 год. 00 хв. проведено без участі другого представника відповідача - адвоката Леськова В.П. за наявною явкою учасників справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Леськова В.П., про відвід судді Хромової О.О., подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, про визначення місця проживання дитини, - визнано необґрунтованою. Розгляд справи № 372/2493/23 продовжено у тому ж складі суду.

Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року визнано дії представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пікалова В.С., зловживанням процесуальними правами, оскільки відповідно до пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК України питання щодо аналогічного клопотання про приєднання доказів вже вирішувалося у попередньому судовому засіданні. Клопотання повернуто представникові без розгляду, про що зазначено у протоколі судового засідання. Крім того, постановлено направити залишені без розгляду зареєстровані судом документи на поштову адресу представника відповідача - адвоката Пікалова В.С., яка зазначена у клопотанні, у зв`язку із його відмовою від отримання таких документів у судовому засіданні.

У судових засіданнях позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Максименцева Н.О., позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в режимі відеоконференції проти задоволення позову заперечував.

Представник відповідача - адвокат Пікалов В.С., проти задоволення позову заперечував.

Третя особа - Служба у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області у судові засідання свого представника не направила, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялися належним чином, неодноразово подавали клопотання про розгляд справи без участі свого представника.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши відеозаписи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про народження від 11 серпня

2022 року серії НОМЕР_3 , виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 28 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві складено відповідний актовий запис № 1605. Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року по справі

№ 755/10115/21 шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 11 червня 2005 року Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва, актовий запис № 1092, розірвано.

З рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року по справі

№ 755/10115/21 встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з

11 червня 2005 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також до матеріалів справи долучено повторне свідоцтво про народження ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 11 серпня 2022 року серії НОМЕР_4 , видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

З характеристики ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої Еко-студією дитячого розвитку «БОНОБО» (мережа англомовних садочків), ОСОБА_5 відвідувала заклад денного догляду з 2019 по 2022 рік. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна дівчинка. Мала навчальні досягнення високого рівня, гарно запам`ятовувала дидактичний матеріал. Виявляла логічне та творче мислення. У закладі завжди була уважна, активна, допомагала друзям, мала добрий загальний розвиток та проявляла інтерес до читання. Весела, товариська, стримана, врівноважена, розсудлива, дисциплінована, самостійна, не піддається чужому впливу. Правила поведінки завжди свідомо виконувала, не мала порушень дисципліни, користувалася повагою серед персоналу закладу, мала авторитет та багато друзів. Зовнішній вигляд ОСОБА_13 завжди був охайний. Батько ОСОБА_2 приділяє належну увагу вихованню доньки. Він систематично відвідував заклад денного догляду, цікавився не лише успіхами доньки, але й усіма справами закладу, стосунками ОСОБА_13 з одногрупниками та персоналом, психоемоційним станом дівчинки, її самопочуттям. Завжди привозив та забирав доньку. Користувався авторитетом серед батьків. Від батька дівчинка отримує багато любові та уваги. ОСОБА_5 турбується про всебічний розвиток дитини, у часи дозвілля батько багато подорожує з донькою.

Вказана характеристика не містить дати складення.

Довідкою Підгірцівського ліцею Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 27 січня 2023 року № 14, підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно буде зарахована до 2 класу Підгірцівського ліцею Козинської селищної ради Обухівського району Київської області при наявності необхідних документів (особова справа та медична довідка).

З витягу з Наказу Підгірцівського ліцею Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 27 січня 2023 року № 16-у «Про зарахування до складу здобувачів освіти», ОСОБА_3 , 2015 року народження, зараховано до складу здобувачів освіти 2-А класу з 27 січня 2023 року на підставі заяви батька ОСОБА_2 від 27 січня 2023 року.

Згідно характеристики учениці 2-А класу Підгірцівського ліцею Козинської селищної ради Обухівського району Київської області ОСОБА_3 , дитина навчається в ліцеї з січня

2023 року. Дівчинка комунікабельна, швидко знайшла спільну мову з однокласниками, з багатьма потоваришувала. Вільно спілкується з вчителями та працівниками ліцею. Показала добрий рівень знань, проте, навчається не в повну міру своїх можливостей. Залюбки виконує творчі завдання, любить активні форми роботи. Дитина доглянута, охайна, має всі необхідні для навчання посібники, канцелярські товари. Тато контролює виконання домашніх завдань, забезпечує належне харчування, підтримує зв`язок з дитиною протягом робочого дня, співпрацює з батьківським комітетом класу та вчителем-класоводом.

Відповідно до Довідки від 16 січня 2023 року № 35, складеної директором Дитячої музичної школи № 35 Подільського району міста Києва, ОСОБА_29 - учениця вокально-хорового відділу, навчається в 1 класі сольного співу. ОСОБА_24 закінчив школу у 2021/2022 навчальному році по класу сольного співу та по класу кларнету. Батько ОСОБА_2 приділяє належну увагу вихованню дітей. Він систематично відвідує школу, цікавиться не лише успіхами дітей, але й справами класу, стосунками сина й доньки з однокласниками, їхнім психоемоційним станом та самопочуттям. Завжди привозить та забирає дітей зі школи. Бере активну участь в класних батьківських зборах, конференціях, залучається до вирішення організаційних питань класу. Є членом батьківського комітету. Користується авторитетом серед інших батьків. Від батька діти отримують багато любові та уваги. ОСОБА_26 турбується про всебічний розвиток дітей. У часи дозвілля батько багато подорожує з дітьми, підтримує їх фізичну форму та піклується про здоров`я. Зовнішній вигляд дітей завжди охайний, шкільне приладдя в порядку.

Відповідно до довідки від 02 червня 2023 року № 01-15/564-л встановлено, що дочка ОСОБА_1 . ОСОБА_3 навчалася з 01 вересня 2021 року по 31 серпня 2022 року в Приватному закладі загальної середньої освіти «Ай ті степ скул Київ».

З листа-відповіді Приватного закладу Загальної середньої освіти «Ай ті степ скул Київ» від

02 червня 2023 року № 01-15/565-л, встановлено, що ОСОБА_6 навчалася в Приватному закладі загальної середньої освіти «Ай ті степ скул Київ» з 01 вересня 2021 року до 06 червня 2022 року. ОСОБА_12 мала високий рівень навчальних досягнень з усіх предметів, до 1-го класу прийшла з достатнім рівнем знань для свого віку. Дівчинка всесторонньо розвинена, має хороший потенціал до навчання. Має активну вдачу, з легкістю спілкується з однокласниками, має хороші комунікативні навички, життєрадісна. Учениця регулярно відвідувала заняття у школі. ОСОБА_12 завжди охайна, одягнута. Мати дитини завжди цікавилася навчанням та відвідувала батьківські дні. У разі проведення шкільних заходів, позашкільних активностей, до яких могли долучитися батьки, ОСОБА_1 переважно знаходила час та можливості прийняти участь у шкільному житті класу, також приходила підтримати свою доньку ОСОБА_27 на святкових виступах. Мати привозила і забирала доньку зі школи.

Також в матеріалах справи містяться документи про оплату ОСОБА_1 навчання дитини

ОСОБА_4 у Приватному закладі загальної середньої освіти «Ай ті степ скул Київ», а також про сплату за ДНЗ «Ясла-Садочок «Світлиця».

З договору про надання освітніх послуг від 21 квітня 2021 року № 851000741, укладеного між Приватним навчальним закладом загальної середньої освіти «Ай ті степ скул Київ» та ОСОБА_1 , встановлено, що в порядку і на умовах, що визначені у договорі, виконавець зобов`язувався за рахунок коштів замовника надати освітні послуги у сфері загальної середньої освіти для ОСОБА_3 , а замовник зобов`язувався прийняти та оплатити послуги у порядку та на умовах, передбачених договором. Учень зараховується на навчання до 1 класу на 2021-2022 навчальний рік (з 01 вересня 2021 року по 31 травня 2022 року).

Згідно договору від 29 травня 2020 року № 851000354 про надання освітніх послуг, укладеного між Приватним закладом загальної середньої освіти «Ай ті степ скул Київ», в порядку і на умовах, що визначені у договорі, виконавець зобов`язувався за рахунок коштів замовника надавати освітні послуги у сфері загальної середньої освіти для ОСОБА_4 , а замовник зобов`язувався прийняти та оплатити послуги. Учень зараховувався на навчання до 9 класу на 2020-2021 навчальний рік.

Аналогічний договір від 08 квітня 2021 року додано щодо надання освітніх послуг ОСОБА_4 .

Також в матеріалах справи містяться документи про здійснення ОСОБА_1 оплати за навчання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у Приватному навчальному закладі загальної середньої освіти «Ай ті степ скул Київ» на виконання договорів про надання освітніх послуг.

Суд враховує, що до матеріалів справи долучено переклад на українську мову документу за назвою «Довідка про зарахування» щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до начального закладу у місті Гаага, Нідерланди, виконані ФОП ОСОБА_28 «Бюро перекладів «Транслейт». Однак, до матеріалів справи не долучено оригіналу або належним чином засвідченої копії вказаного документа. Вказаний переклад містить відтиск печатки ФОП ОСОБА_28 «Бюро перекладів «Транслейт», однак не містить відомостей про особу перекладача та не засвідчений підписом такого перекладача чи безпосередньо ФОП ОСОБА_28 , напрям діяльності - психологія.

Зазначено, що результати, що має ОСОБА_17 за методиками, відповідають середньостатистичній нормі батьківсько-дитячих стосунків, при яких дитина має належний догляд і батьки в достатній мірі задовольняють емоційні і функціональні потреби дитини. Розлучення і/або погані стосунки батьків, будь-який вид насильства з боку будь-якої особи по відношенню до дитини і/або до близьких осіб визначає дитину як жертву насильства, а також раптове розлучення дитини з матір`ю спричиняють психіці дитини потужний стрес (відбуваються події, які несуть загрозу життю і здоров`ю), і можуть тягнути за собою непередбачувані наслідки для фізичного і психологічного здоров`я дитини, зокрема: психічні розлади, емоційні розлади, розвиток девіантної поведінки у підлітковому віці, розвиток антисоціальної структури особистості, затримку розвитку розумових здібностей, репресивність, бродяжництво, наркоманія, алкоголізм, ігроманія та ін. Заборона спілкуватися дітям з матір`ю/батьком спричиняє потужну психоемоційну травму дитячій психіці, оскільки на несвідомому рівні дитина відчуває, що мама/тато її зрадила; такий вид травми є одним з найнебезпечніших видів травм для психологічного здоров`я дитини, оскільки дитина може перестати довіряти будь-кому у своєму житті.

Також в матеріалах справи міститься характеристика ОСОБА_11 без зазначення дати складення, викладена українською мовою, однак відомості про навчальний заклад зазначені іноземною мовою. Офіційного перекладу не надано.

У вказаній характеристиці зазначено, що клас організований для дітей переміщених осіб з України на базі державної початкової школи. В класі 16 учнів, які займаються з понеділка по п`ятницю з 8-30 год. до 14-30 год. Учбовий процес двомовний (нідерландська мова та українська мова щодо окремих предметів). ОСОБА_12 є ученицею школи з 16 квітня 2022 року, на кінець першого семестру оволоділа навчальним матеріалом з усіх предметів на достатньому рівні, вміє самостійно і систематично працювати, багато читає, на уроках завжди активна, ставить запитання про нове, незрозуміле, має гарну пам`ять, вміє логічно мислити, робити висновки, до уроків готується сумлінно. ОСОБА_20 добре дається нідерландська мова. ОСОБА_12 досить товариська, має друзів як серед дівчат так і серед хлопців, добре співпрацює у команді. Також зазначено, що у жовтні ОСОБА_12 брала участь у груповому проекті, який зайняв призове місце на міжнародному конкурсі. Дитина відвідує при школі гурток образотворчого мистецтва. Мати приймає активну участь у вихованні та розвитку дитини. Постійно в контакті, приводить та забирає дитину зі школи. В мами з ОСОБА_21 доброзичливі та дуже добрі відносини.

У матеріалах справи також містяться документи, викладені іноземною мовою (імовірно - німецькою) без належного перекладу, які містять інформацію про навчальні досягнення дитини.

Також наявний переклад документів, виконаний з української мови на німецьку мову. Водночас, оригіналів таких документів або їх належним чином засвідчених копій, викладених мовою оригіналу (українською) не долучено. Вказане позбавляє можливості з`ясувати зміст таких документів та їх доказове значення у справі.

З наданого представником відповідача перекладу довідки про підтвердження навчання в школі від 04 жовтня 2023 року, встановлено, що ОСОБА_29 навчається в 3 класі початкової школи за адресою: Бад-Зоден-Штрассе (Мюнхен, Німеччина) з 04 жовтня 2023 року, її навчання закінчиться орієнтовно в липні 2030 року та довідки аналогічного змісту від 29 листопада 2024 року.

В матеріалах справи також наявний переклад європейської картки медичного страхування ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дозволу на перебування від 15 грудня 2023 року, з терміном дії до 04 березня 2025 року.

Відповідно до Витягу з Бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану території України або виїхали з такої території» від

24 лютого 2023 року, вих. № 91-8359/18/23-Вих, встановлено, що у період з 24 лютого 2022 року по

24 лютого 2023 року ОСОБА_1 перетинала державний кордон України: 27 лютого 2022 року через пункт пропуску «Краківець» у напрямку «виїзд», 30 липня 2022 року через пункт пропуску «Краківець» у напрямку «в`їзд», 18 серпня 2022 року через пункт пропуску «Рава-Руська» у напрямку «виїзд», 19 січня 2023 року через пункт пропуску «Мостиська» у напрямку «в`їзд», 24 січня 2023 року через пункт пропуску «Мостиська» у напрямку «виїзд», 16 лютого 2023 року через пункт пропуску «Устилуг» у напрямку «в`їзд».

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27 лютого 2023 року № 324195889, ОСОБА_1 на праві власності належить об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 16981111.

Також до матеріалів справи долучено копію договору купівлі-продажу недобудованого будинку від 12 березня 2002 року, посвідченого Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Чеботар С.І.

Листом від 01 червня 2023 року, вих. № 160/09-16/13-2023 Козинська селищна рада Обухівського району Київської області, як орган опіки та піклування, повідомила ОСОБА_1 , що заява від 23 травня 2023 року щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з матір`ю розглянута на засідання комісії. Повідомлено, що встановити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , неможливо, оскільки за вказаною адресою розміщено незакінчений будівництвом садовий будинок. Рекомендовано привести у відповідність необхідні документи.

До матеріалів справи долучено Витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 07 березня 2024 року № ІУ20 про реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта - буд. 149, садове товариство, в селі Підгірці Обухівського району Київської області.

Водночас, з довідки від 23 січня 2023 року № 9, складеної заступником Голови Правління садівницького товариства «Підгірці», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає на постійній основі на території садівницького товариства «Підгірці», за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним проживають двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представниками садівницького товариства «Підгірці» від 23 січня 2023 року складено Акт обстеження № 8, де зазначено, що проведено обстеження будинку ОСОБА_2 за адресою:

АДРЕСА_1 . Встановлено, що будинок знаходиться на земельній ділянці 12 соток, має загальну площу 360 кв. м,

2 ванні кімнати, велику кухню, 4 спальні кімнати, гараж. Під час обстеження впевнилися в тому, що в будинку дійсно проживає батько ОСОБА_2 зі своїми дітьми: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти живуть в окремих кімнатах, в будинку є все необхідне, діти мають хатніх тварин (собака, хатній кролик). В будинку тепло, постійно є гаряча та холодна вода, генератор, інтернет, велика кількість іграшок та книжок, діти щасливі.

Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 23 травня 2023 року № 34, що складений представниками Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, з метою з`ясування обставин щодо вчинення домашнього насильства над дитиною шляхом психічного тиску, проведено обстеження умов проживання за адресою:

АДРЕСА_1 . Зазначено, що умови проживання задовільні, просторий будинок сучасного проектування, укомплектований необхідною побутовою технікою та меблями. В будинку дитина має окрему кімнату, де розміщено дитяче ліжко, швецька стінка, шафа та комод для зберігання дитячого одягу, наявні дитячі іграшки та речі відповідно до віку дитини. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Також до матеріалів справи долучено Акт обстеження умов проживання від 28 березня

2024 року № 41, складений представниками Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області з метою обстеження умов проживання дитини за адресою:

АДРЕСА_1 . Встановлено, що житло розміщене на 3 поверхового будинку, складається з 4 кімнат: кухні, вітальні, двох санвузлів та ванних кімнат, горища. Загальна площа будинку 340 кв. м, житлова - 270 кв. м, приміщення з комбінованим опаленням. Вказано, що це триповерховий будинок садового проектування, затишний та просторий, приміщення повністю укомплектоване меблями та побутовою технікою, на прибудинковій території розташований гараж та альтанка. В будинку для дитини виділено окрему кімнату, в якій розташоване ліжко, дитячий стіл, шафа та спортивний комплекс. В кімнаті наявні дитячі іграшки та література. Повнолітній син також має окрему кімнату повністю облаштовану з окремою ванною кімнатою.

За цією адресою зареєстрована і має постійне місце проживання ОСОБА_1 .

Комісією зроблено висновок, що для дитини створені всі належні умови для розвитку та виховання відповідно до її вікових потреб.

З довідки-характеристики від 01 березня 2023 року № 12, виданої заступником Голови правління садівницького товариства «Підгірці», встановлено, що ОСОБА_1 є членом садівницького товариства «Підгірці», має земельну ділянку з кадастровим номером № :03:012:0014, яка розташована у вказаному садівницькому товаристві за адресою: с. Підгірці, Обухівський р-н, Київська обл. На вказаній земельній ділянці є садовий будинок, який ОСОБА_1 купила ще недобудованим у 2005 році, після того як будинок добудували, вона постійно мешкала там із сім`єю. Будинок знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У 2022 році, після початку війни, вона разом з дітьми: сином ОСОБА_31 та донькою ОСОБА_21 , виїхала за межі України. Декілька разів приїздила в Україну, як у 2022 році, так і у 2023 році. За період проживання на території Товариства вона проявила себе з позитивного боку. Протягом даного часу ніяких скарг від сусідів чи інших мешканців Товариства не надходило. За свідченням сусідів, дуже ввічлива, товариська, працьовита, у побуті доброзичлива і чуйна. Відповідально займається вихованням своїх дітей, утримує будинок та сім`ю, займає активну громадянську позицію і бере посильну участь у діяльності товариства. За вказаний період зарекомендувала себе, як громадянка, що підтримує добрі стосунки в сім`ї та у суспільстві.

У матеріалах справи наявний висновок оцінки потреб особи ОСОБА_1 (додаток № 2 до Акта оцінки потреб сім`ї/особи), соціальна картка № 50-О/24-К, складений Центром надання соціальних послуг Української міської ради, з якого вбачається, що оцінювання проводилось із 28 березня

2024 року по 03 квітня 2024 року. За результатами оцінювання потреб з`ясовано, що у ОСОБА_1 складні життєві обставини відсутні. Основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини є вирішення спору між батьком та матір`ю щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. Наявності ознак у особи психологічної травми не встановлено. Зазначено, що ОСОБА_1 здатна задовольнити свої та потреби своєї малолітньої дитини повністю. У ОСОБА_1 наявні та доступні ресурси для підтримання та розв`язання наявних проблем. Також зазначено, що проблема існує понад 1 рік, проблемні питання, пов`язані з вирішенням спору про визначення місця проживання дитини, тривають з січня 2023 року.

Також до матеріалів справи долучено Інформаційну довідку про психологічно-діагностичні консультації з ОСОБА_1 від 04 червня 2024 року, вих. № 187, складену ФОП ОСОБА_16 .

Згідно довідки від 01 березня 2023 року № 09, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Броварський алюмінієвий завод» ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року прийнята на роботу на посаду комерційного директора ТОВ «Броварський алюмінієвий завод», наказ про прийняття на роботу від 28 лютого 2023 року № 150/К/тр.

Також до матеріалів справи долучено довідку від 12 березня 2024 року № 15, видану ТОВ «БРАЗ», відповідно до якої ОСОБА_1 з 27 вересня 2023 року працює директором комерційним на ТОВ «БРАЗ» на підставі наказу про прийняття на роботу від 26 вересня 2023 року № 268/К/тр. Також долучено довідку аналогічного змісту від 04 грудня 2024 року № 57.

До матеріалі справи також долучено інформацію про доходи ОСОБА_1 , а саме відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 24 лютого 2023 року, а також Інформаційну довідку за формою ОК-7 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 , Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з І кварталу 2023 року по І квартал

2024 року.

Під час розгляду справи до матеріалів справи долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованих та виплачених доходів за період з

1 кварталу 2022 року по 3 квартал 2024 року щодо ОСОБА_1 , з якої встановлено відомості про джерела доходів позивача та розмір такого доходу. А також відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2024 року по 4 квартал 2024 року.

Також в матеріалах справи міститься переклад документів на українську мову за назвою «Додаток-Форма-Декларація роботодавця» та «Виписка з розрахункового рахунку», виконані ФОП ОСОБА_28 «Бюро перекладів «Транслейт», що відображають відомості про місце роботи та отримання доходу ОСОБА_1 у Нідерландах, однак, до матеріалів справи не долучено оригінали або належним чином засвідчені копії вказаних документів. Вказані переклади містять відтиск печатки ФОП ОСОБА_28 «Бюро перекладів «Транслейт», однак не містять відомостей про особу перекладача та не засвідчені підписом такого перекладача чи безпосередньо ФОП ОСОБА_28 .

Також в матеріалах наявні документи про оплату, викладені іноземною мовою без перекладу, що унеможливлює встановлення особи платника, цілі здійснення таких витрат, призначення платежів. Вказані документи надано представником позивача на підтвердження здійснення позивачем витрат на утримання дитини в Нідерландах.

З постанови Обухівського районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року по справі

№ 372/1549/23 встановлено, що ОСОБА_2 , 04 квітня 2023 року близько 08 год. 50 хв. в АДРЕСА_1 , умисно висловлював погрози (образи) в сторону своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає разом за вищевказаною адресою, а саме: розповсюдження особистих даних та фото, погрози пошкодження транспортного засобу, погрожував забрати спільних дітей, нецензурно висловлювався в її бік, чим вчинив домашнє насильство, скоївши правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

До матеріалів справи долучено паперову копію інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 29 травня 2023 року та станом на 05 листопада 2023 року щодо ОСОБА_2 , а також Інформацію із відкритого порталу даних «Автоматизована система виконавчого провадження» станом на 12 квітня 2023 року щодо особи - ОСОБА_2 . Вказані документи містять відомості про відкриті виконавчі провадження, боржником у яких зазначено ОСОБА_2 , стягнення боргів здійснюється у примусовому порядку.

Також надано паперові копії рішень Господарського суду міста Києва від 16 травня 2019 року по справі № 910/6129/19, від 21 жовтня 2019 року по справі № 910/10661/19, від 09 вересня 2021 року по справі № 910/7084/21, від 15 вересня 2021 року по справі № 910/11168/21, від 20 жовтня 2021 року по справі № 910/11168/21, отримані з відкритого порталу даних «Єдиний державний реєстр судових рішень». А також копію постанови від 24 вересня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 6313134 та постанови від 24 вересня 2020 року про стягнення з боржника основної винагороди, та постанови від 24 вересня 2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, винесених в межах виконавчого провадження № 6313124.

Згідно відомостей Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від

31 травня 2024 року, вих. № 29313/3.2-24/вх.30228/3-24, на примусовому виконанні в органах Державної виконавчої служби перебувають виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_2 , а саме: № НОМЕР_5 (загальна сума заборгованості 22 248,12 грн); № НОМЕР_6 (загальна сума заборгованості 738,00 грн); № НОМЕР_7 (загальна сума заборгованості 18 488,21 грн); № НОМЕР_8 (загальна сума заборгованості 859,48 грн); № НОМЕР_9 (загальна сума заборгованості 456,00 грн).

Також в матеріалах справи наявні відомості Інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків Державної податкової служби України про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору фізичної особи ОСОБА_2 за період з І кварталу 2019 року по IV квартал 2023 року (з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2023 року).

Водночас, згідно з даними інформаційних ресурсів ДПС України, ФОП ОСОБА_2 зареєстрований у ГУ ДПС у місті Києві, ДПІ у Дніпровському районі як фізична особа-підприємець. Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем проведена 17 серпня 2023 року, перебуває на обліку в стані «11-припинено, але не знято з обліку (кор. не пусті)». Зареєстрований у реєстрі платників єдиного податку з 01 квітня 2019 року по 01 липня

2019 року як платник єдиного податку 2 групи за ставкою оподаткування 20 % від розміру мінімальної заробітної плати, з 01 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року - як платник єдиного податку 3 групи за ставкою оподаткування 5 % від розміру доходу. ФОП ОСОБА_2 подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 3 квартали 2019 року № від

31 жовтня 2019 року, у якій загальна сума доходу за звітний (податковий) період складає

287 700,17 грн. З 01 жовтня 2019 року по 17 серпня 2023 року здійснював свою діяльність на загальній системі оподаткування. Відповідно до інформаційних ресурсів ДПС України від ОСОБА_2 податкові декларації про майновий стан і доходи за 2019-2023 роки не надходили.

В матеріалах справи міститься перелік платежів ОСОБА_2 у 2023 році (станом на 05 вересня 2023 року) з відомостями про дату, суму здійснення платежу та фактичного платника.

Однак, суд враховує, що із доданого переліку неможливо встановити призначення таких платежів, а також до нього не додано відповідних первинних банківських документів на підтвердження зазначеної інформації про здійснені платежі. Відомостей про особу, яка склала такий перелік не зазначено.

Також долучено відповідь ІНФОРМАЦІЯ_8 від 01 березня 2023 року № 828 щодо особи ОСОБА_2 , інформацію надано на запит адвоката Максіменцевої Н.О., паперова копія допису в мережі інтернет, без зазначення назви соціальної мережі, автор Kyrylo Smiyan, що містить інформацію стосовно особи колишньої дружини автора, відомості про їх приватні відносини, наявний конфлікт та звернення до ОСОБА_1 .

В матеріалах справи також міститься лист Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Національної поліції України від

09 червня 2023 року, вих. № 91аз109/1600-01, з якого встановлено, що відповідно до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» до Обухівського РУП ГУНП в Київській області у період 2020-2023 років станом на дату надання відповіді від громадянки ОСОБА_1 надходили заяви: ЄО № 11701 від 28 липня 2021 року про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , буянить чоловік, потрібен наряд поліції; ЄО № 12106 від 02 серпня 2021 року про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , чоловік заявниці ОСОБА_2 після сварки забрав спільну дитину ОСОБА_3 , 6 років, та поїхав в невідомому напрямку на автомобілі; ЄО № 4177 від 04 квітня 2023 року про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , буянить чоловік, потрібен наряд поліції, на громадянина ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за частиною першою статті 173-2 КУпАП; ЄО № 5460 від 03 травня 2023 року про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , колишній чоловік зачинив будинок, забрав спільну дитину і поїхав у невідомому напрямку, заявниця не може потрапити до будинку; ЄО № 5493 від 04 травня 2023 року про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , колишній чоловік забрав їх спільну дитину та не відповідає; ЄО № 5516 від 04 травня 2023 року про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , колишній чоловік не відчиняє двері до будинку, в будинку маленька дитина; ЄО № 6661 від 28 травня 2023 року про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , чоловік ображає та принижує заявницю.

Також повідомлено, що за вказаний період від громадянина ОСОБА_2 надходили заяви: ЄО № 5466 від 03 травня 2023 року про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , у заявника щойно спрацювала сигналізація і на відео видно, як троє чи четверо осіб намагаються виламати двері в будинку якимось інструментом, заявник знаходиться в місті Києві; ЄО № 5467 від 03 травня 2023 року про те, що за адресою АДРЕСА_1 , у заявника спрацювала сигналізація, троє чи четверо осіб намагаються виламати двері в будинок якимось інструментом, заявник знаходиться в місті Києві; ЄО № 5489 від 04 травня 2023 року про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , колишня дружина із групою невідомих чоловіків проникли до житла вчора близько 21-00 год, про зникнення речей невідомо, зайде до будинку разом з поліцією; ЄО № 5824 від 12 травня 2023 року про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , 11 травня 2023 року до Обухівського РУП з письмовою заявою звернулася ОСОБА_1 ; ЄО № 6119 від 17 травня 2023 року про те, що можливі протиправні дії щодо нього з боку колишньої дружини ОСОБА_1 .

Також надано висновки відповідальних працівників правоохоронного органу за результатами перелічених звернень, копії письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , Рапорт інспектора сектору Ювенальної поліції ВП Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві та повідомлення для заявників за результатами вказаних звернень.

На виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 05 червня 2024 року по справі № 372/2493/23 про надання висновку щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , Виконавчий комітет Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, як орган опіки та піклування, повідомив, що на комісії з питань захисту прав дитини 25 червня 2024 року слухалося питання про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 24 червня 2024 року спеціалісти служби провели обстеження матеріально-побутових умов матері за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, фахівцями центру надання соціальних послуг із 21 червня 2024 року - 25 червня 2024 року проводилось оцінювання матері дитини - ОСОБА_1 , про що складено відповідний висновок оцінки потреб особи від 25 червня 2024 року. Згідно висновку вбачається, що ОСОБА_1 здатна задовольнити свої та потреби своєї малолітньої дитини повністю. Батько дитини - ОСОБА_2 на засідання комісії не з`явився, був повідомлений належним чином. Крім того, стало відомо, що постановою Обухівського районного суду Київської області від 08 травня 2023 року по справі № 372/1549/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Однак, у висновку зазначено, що під час розгляду питання було встановлено, що малолітня ОСОБА_12 станом на дату засідання не проживає на території Козинської селищної громади, а тому надати відповідний висновок про розв`язання спору щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з одним із батьків є неможливим.

Також з матеріалів справи встановлено, що згідно Витягу з Бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану території України або виїхали з такої території» від 11 вересня 2023 року та від 24 квітня 2024 року, від 05 травня 2024 року, від

15 травня 2024 року, ОСОБА_6 , після 24 лютого 2022 року перетинала державний кордон України:

30 липня 2022 року через пункт пропуску «Краківець» у напрямку «в`їзд», 18 серпня 2022 року через пункт пропуску «Рава-Руська» у напрямку «виїзд», 06 січня 2023 року через пункт пропуску «Шегині» у напрямку «в`їзд», 24 серпня 2023 року через пункт пропуску «Порубне» у напрямку «виїзд».

Відомостей про осіб, у супроводі яких дитина перетинала державний кордон не встановлено, органами Державної прикордонної служби такої інформації не надано, у розпорядженні відсутні. Відомості про нотаріально посвідчену згоду батьків для виїзду малолітньої дитини за кордон 24 серпня 2023 року в Базі даних осіб відсутні.

Водночас, згідно відповіді Управління Інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Київській області від 24 січня 2024 року, вих. № 280/109*27/012024, в Інтегрованій міжвідомчій інформаційно-телекомунікаційній системі «Аркан» відомості про перетин державного кордону ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у період з 01 серпня 2023 року по 19 січня 2024 року відсутні.

Листом Підгірцівського ліцею Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 10 листопад 2023 року, вих. № 128, повідомлено, що учениця 3-А класу ОСОБА_3 не відвідує навчальні заняття з 1 вересня 2023 року. На початку року (30 серпня 2023 року) тато дитини в особистому повідомленні повідомив керівника ОСОБА_32 , що дитина протягом двох тижнів буде відсутня на уроках. У особистому телефонному спілкуванні (01 вересня 2023 року) уточнив причину відсутності на заняттях - відпочинок на морі. Цікавився чи є можливість навчатися дистанційно, але дитина жодного разу не долучалася до онлайн-занять. Дату повернення дитини не повідомлено.

20 вересня 2023 року тато повідомив, що дитина не має можливості відвідувати заняття і запитав про інші форми навчання у ліцеї. 21 вересня 2023 року повідомив про рішення тимчасово повернутися до Києва. З урахуванням ситуації, адміністрацією ліцею запропоновано батькові відрахувати ОСОБА_27 з начального закладу на період перебування за кордоном, щоб мати можливість навчатися за місцем перебування дитини. Батько не надав інформації до навчального закладу про місце перебування дитини. Класний керівник у вказаний період підтримувала контакт з матір`ю дитини.

З листа Служби у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 22 грудня 2023 року № 01-02/523 встановлено, що ОСОБА_5 не відвідує навчальний заклад з 01 вересня 2023 року. Працівниками служби неодноразово здійснювалися виїзди в дану родину за адресою: АДРЕСА_1 , з метою обстеження умов проживання дитини та проведення роз`яснювально-профілактичної бесіди. Членам комісії не вдалося здійснити обстеження умов проживання, оскільки родини під час кожного приїзду не було вдома. Телефон батька дитини ОСОБА_2 знаходиться поза зоною досяжності. Службою направлено запит на начальника сектору Ювенальної поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області щодо вжиття необхідних заходів, що входять до їх компетенції, але відповіді не отримано.

У повідомленні Підгірцівського ліцею Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 26 березня 2024 року № 01-28/49 зазначено, що учениця 3-А класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відвідує навчальні заняття з 01 вересня 2023 року. Учениця та батьки не підтримують зв`язок в України понад 6 місяців поспіль, ОСОБА_6 не пройшла формувального оцінювання, заклад не має інформації щодо місця її перебування впродовж цього періоду. На засіданні педагогічної ради стоятиме питання про відрахування учениці 3-А класу

Згідно повідомлення Міністерства закордонних справ України від 15 грудня 2023 року, вих.

№ 71/36-500-152287, у 2023 році повідомлень Нацсоцслужби щодо погодження дозволів на виїзд за межі України дітей, зазначених в абзаці тринадцятому пункту 2-3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, до Міністерства закордонних справ України не надходило. За даними Відомчої інформаційної системи МЗС інформація щодо перебування на консульському обліку в закордонних дипломатичних установах України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Своїм листом Посольство України у Федеративній Республіці Німеччина від 19 січня

2024 року, вих. № 61212/36-500-1901, повідомило, що за даними Відомчої інформаційної системи МЗС ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на консульському обліку в Посольстві України у Федеративній Республіці Німеччина не перебуває.

Також судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України кримінальне провадження № 30000617, про що надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11 грудня 2023 року.

21 серпня 2024 року в банках даних Генерального секретаріату Інтерполу було опубліковане Жовте оповіщення відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить інформаційне повідомлення Сектору міжнародного поліцейського співробітництва Головного управління Національної поліції в Київській області Національної поліції України, паперова копія якого міститься в матеріалах справи.

Також до матеріалів справи долучено скрін-шоти з діалогу в застосунку «Viber» ОСОБА_1 з викладачем дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_33 , а також спільні фотографія ОСОБА_1 та доньки.

В матеріалах справи також містяться паперові копії електронного листування ОСОБА_2 та сина ОСОБА_4 з мобільного за стосунку. Повідомлення містять нецензурні висловлювання, звинувачення в бік матері, звинувачення у антисоціальній поведінці матері тощо.

До матеріалів справи також долучено Інформаційну довідку про психологічний аналіз відеоматеріалів від 31 травня 2024 року, вих. № 185, складену ФОП ОСОБА_16 .

З наданих на дослідження психологу відеоматеріалів зроблено такі висновки.

Ставлення ОСОБА_41 в бік ОСОБА_35 носить агресивний, зневажливий, ворожий характер. Припускає, що ОСОБА_36 перешкоджає ОСОБА_37 спілкуватися з ОСОБА_21 через свою сильну злість до ОСОБА_17 , тому такі дії можна розцінювати як агресію в бік ОСОБА_17 .

Ймовірно у ОСОБА_13 відбулася «ідентифікація з агресором» - такий механізм захисту, який є однією з форм наслідування поведінки і вказує на прийняття ролі агресора та його функціональних атрибутів або імітацію його агресивної поведінки, коли психологічна травма викликає безвихідну дилему бути жертвою чи кривдником. Вказане могло виникнути через інтенсивне почуття страху того, що якщо ОСОБА_12 стане на бік матері, то така сама анігіляційна агресія від батька буде спрямована на неї ( ОСОБА_27 ). В психічній реальності дитини сталась потужна психологічна травма втрати матері і тепер є страх втрати батька. Тому дитина підтримує батьківську лінію поведінки, щоб зберегти точку опори.

Оскільки ОСОБА_12 останнім часом проживає з татом і не має спілкування з мамою, то дитина підхоплює емоційний стан і ставлення батька до матері. Оскільки ОСОБА_39 присутній під час розмови з мамою, тому відчувається сильне напруження дитини, оскільки її поведінка має відповідати емоційному ставленню батька. За відсутності батька відкрите висловлювання свого небажання спілкуватися, ймовірно, на думку дитини, може змусити маму відчути біль, тому можна припустити, що ОСОБА_12 має приховане (придушене) бажання спілкуватися з мамою.

З наданих відеоматеріалів психолог припускає, що ОСОБА_12 травмована сімейною ситуацією. Розлучення, сварки батьків спричиняють психіці дитини потужний стрес і можуть викликати непередбачувані наслідки для психічного і соматичного здоров`я дитини.

З відео також вбачається, що ОСОБА_40 використовує маніпуляції по відношенню до дитини в ставленні ОСОБА_13 до мами. Дитина розмовляє пафосними висловлюваннями, що може означати, що вона повторює слова дорослих. ОСОБА_12 намагається викрити маму в поганих діях, але пригадати, що саме поганого їй зробила мама не може. ОСОБА_12 ухиляється від відповіді про своє місцезнаходження, що може свідчити, що тато не дозволяє їй говорити про її місцезнаходження.

Ймовірно, ОСОБА_12 має до себе погане ставлення, що з`явилося внаслідок психічних травм як то: розлучення батьків, присутність при сварках батьків, будь-який вид насильства над дитиною або в присутності дитини до будь-кого з членів сім`ї.

Відсутність спілкування з мамою для дитини є важкою психологічною травмою покидання. В психічній реальності ОСОБА_13 мама її покинула. Для благополучного психоемоційного розвитку дівчинка має мати тісний емоційний контакт з материнською фігурою.

Для дитини є необхідним стабільне, безперервне спілкування з обома батьками, необхідним є стабільний графік спілкування з тим з батьків, хто не проживає з дитиною. ОСОБА_20 рекомендовано пройти тривалий курс психологічної реабілітації для усунення недоліків, зумовлених сімейною ситуацією.

Налагодження стабільного безперервного контакту з мамою полегшить травматичні переживання ОСОБА_13 .

Щодо висловлювань ОСОБА_13 про те, що вона має бути з батьком і має його захищати, зазначено, що у дітей немає вродженої відповідальності за безпеку батьків, то є відповідальністю батьків, тому можна зробити припущення, що така відповідальність у дитини є нав`язаною дорослими.

Також психологом надано зауваження щодо сну дитини з батьком в одному ліжку, що може мати негативний вплив на подальше психосексуальне здоров`я дитини.

Частиною третьою статті 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Отже, батьки дитини не тільки мають право на виховання дитини та й обов`язок виховувати дитину в атмосфері поваги до її прав, її людської гідності, в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, сім`ї, свого народу та Батьківщини.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (частина перша статті 160 СК України).

Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Hunt v. Ukraine, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Mamchur v. Ukraine, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків.

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 вказано, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема, обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування.

При вирішенні спорів про визначення місця проживання дитини суди враховують спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; стосунки між дитиною і батьками в минулому; бажання батьків бути опікунами; збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання, школу, друзів; бажання дитини; безпекові питання. Органам державної влади слід враховувати чи страждатиме дитина через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки одного з батьків.

Таким чином, обставини, встановлені у результаті детальної та поглибленої оцінки конкретної сімейної ситуації та фактори фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру приводять правила щодо визначення місця проживання малолітньої дитини судом в дію.

Згідно із частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частини перша, друга статті

15 Закону «Про охорону дитинства»).

Міжнародні та національні норми не містять норми, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що розлучення батьків для дітей - це завжди тяжке психологічне навантаження, а дорослі, займаючись лише своїми проблемами, забувають про кардинальні зміни в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема, обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже, не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 352/2324/17 (провадження № 61-14041св19).

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини).

Дитина є суб`єктом права і, незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав.

Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Під час визначення місця проживання дитини, зважаючи на вікову категорію дитини, необхідно проводити бесіду з останньою, головним завданням якої є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та з`ясування думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалий період свого життя проживала за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку, що належить її матері ОСОБА_1 . Дитина відвідувала навчальні заклади, додаткові заняття, мала певні соціальні зв`язки, звичне оточення, друзів.

З початком повномасштабного вторгнення на територію України, окупацією частини території України, в тому числі міста Києва та Київської області, проведенням активних бойових дій на вказаних територіях, ОСОБА_1 та діти вимушено залишили територію України та тимчасово проживали у Нідерландах.

Водночас, сторони не заперечували факт наявності тривалого конфлікту між батьками дитини, наявності неприязних відносин, виникнення суперечок щодо майна та виховання спільних дітей, що посилився після переміщення дітей на безпечну територію.

З матеріалів справи встановлено та не заперечувалося сторонами, що дитина ОСОБА_3 неодноразово ставала свідком сімейних конфліктів, проявів агресії, нецензурних висловлювань, тиску та погроз між батьками, тобто, що мала певний психо-травматичний вплив на свою свідомість.

Долучені до матеріалів справи відеоматеріали демонструють наявність у дитини певної образи та злості до своєї матері, однак ОСОБА_3 не може пояснити причини такої поведінки, охарактеризувати конкретні підстави конфліктів. Позиція дитини є невмотивованою, висловлюється загальними фразами, наявні ознаки впливу батька на формування такої позиції. Про вказане також зазначила психолог, що здійснювала аналіз відеозаписів із розмовами з дитиною.

Верховний Суд у постанові від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17 роз`яснив, що система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і має гарантувати захист прав дитини. Дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що стосується її, наділяється такими правами: отримувати всю відповідну інформацію; отримувати консультацію та мати можливість висловлювати свої думки; клопотати про призначення спеціального представника під час розгляду судовим органом справ, бути поінформованою про можливі наслідки реалізації своїх думок та про можливі наслідки будь-якого рішення (статті 3, 4 Європейської конвенції про здійснення прав дітей 1996 року). Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана під час вирішення між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Проте згода дитини на проживання з одним із батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не відповідатиме та не сприятиме захисту прав та інтересів дитини (стаття

12 Конвенції про права дитини, стаття 171 СК України, стаття 14 Закону України «Про охорону дитинства»). Думка дитини може бути висловлена у письмових доказах (висновках органів опіки та піклування, спеціалістів тощо); електронних доказах (відео-, аудіоматеріалах); висновках психологічної експертизи; показаннях самої дитини, присутньої в залі судового засідання або з використанням режиму відеоконференції. Суд враховує висловлену дитиною думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб.

Отже, думка дитини є істотною обставиною під час визначення її місця проживання, однак не є виключною.

З відеоматеріалів, що містять в справі, встановлено що дитина останнім часом проживає з батьком, має більшу прихильність до нього. Батьки дитини фізично не контактують, не спілкуються, що свідчить про відсутність подальшого психо-травматичного впливу на дитину, спричиненого випадками домашнього насильства між ними, своєрідну атмосферу спокою для неї.

Тобто, дитина за час проживання у новому місці з батьком звикла до певного способу життя та, імовірно, не бажає змінювати такий спосіб життя, оскільки зміни у житті дитини до цього пов`язані з негативним спогадами: батьки проживають окремо, у період їх зустрічей батьки сваряться, дитина є свідком сімейних конфліктів, при цьому, дитині в силу свого віку важко зрозуміти чому так сталось, а тим паче прийняти такі обставини. Також негативний вплив на емоційний спокій дитини можуть мати переїзди, що викликані необхідністю перебування на безпечній території та, водночас, забезпеченням спілкування дитини з батьком, який на той момент проживав в України, необхідність адаптації до нових умов, вивчення мови, побудови нових соціальних контактів.

На думку суду, опитування дитини про її ставлення до батьків, бажане місце проживання, з`ясування причин такого вибору, може викликати у дитини ряд негативних спогадів про минулі події, постійні конфлікти, сварки та насилля, стресові ситуації, моральну втому. Тому, з огляду на малолітній вік дитини, що складає повних 9 років, необхідність уникнення випадків емоційного перенавантаження дитини, провокування негативних спогадів та травматизації дитячої психіки, та враховуючи діаметрально протилежну позицію батьків у питанні наданні згоди на проведення опитування малолітньої доньки, опитування дитини не здійснювалося. При цьому, долучені до матеріалів справи відеозаписи розмов з дитиною містять певну інформацію про позицію дитини, відображають її емоції та стан.

Водночас, відсутність регулярного повноцінного спілкування з матір`ю протягом тривалого часу, коли дитина мала тісний контакт з батьком та не мала можливості спілкуватися з матір`ю, дає підстави для висновку, що зазначене вплинуло на думку малолітньої дитини.

Згода дитини на проживання з одним із батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідати та сприяти захисту прав та інтересів дитини.

Суди мають брати до уваги, зокрема, і висновки органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (стаття 19 СК України).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне (частина шоста статті 56 ЦПК України).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Під час визначення основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Верховний Суд в окремій ухвалі від 08 березня 2023 року у справі № 1309/9120/12 звернув увагу Кабінету Міністрів України на необхідність удосконалення нормативно-правових актів з метою усунення недоліків на стадії примусового виконання судових рішень про контакт одного з батьків з дитиною, залучення батьків, органів у справах дітей, адвокатів, виконавців до співпраці з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, забезпечення реального виконання рішень судів у справах щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми, усунення перешкод у цьому, у тому числі розроблення цільової підтримки дітей, які проявляють ознаки відчуження одного з батьків.

Під час вирішення спору між розлученими батьками про визначення місця проживання дитини суд наділений повноваженнями розглянути можливість і доцільність застосування таких моделей фізичної опіки: 1) спільна опіка з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного із батьків за відповідним графіком (постанови Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 750/9620/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 742/2571/21); 2) визначення місця проживання дитини у помешканні, в якому дитина проживала, а батьки при цьому почергово мають приїжджати і виїжджати до цього помешкання згідно з узгодженим графіком; 3) визначення місця проживання дитини з одним із батьків із забезпеченням контакту дитини з іншим з батьків за відповідним графіком.

Отже, слід враховувати інтереси малолітніх дітей, їх психологічний стан та особливості фізичного розвитку, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, а також, слід дотримуватись балансу між їх інтересами, правами батьків на виховання дітей і обов`язком батьків діяти в інтересах дітей, брати до уваги висновки органів опіки та піклування, житлово-побутові умови проживання кожного з батьків, проживання батьків у різних містах, особливості, пов`язані з запровадженням воєнного стану на території України.

В матеріалах справи встановлено, що обоє батьків брали участь у вихованні та розвитку дитини, піклувалися про неї, створювали умови для навчання, відвідування дошкільного навчального закладу, закладу початкової освіти, додаткових занять та гуртків, брали участь у шкільному житті дитини.

Після переміщення дітей на безпечну територію матір не заперечувала необхідності спілкування дітей з батьком, створювала умови для їх зустрічей.

Водночас, батько в односторонньому порядку створив перешкоди у спілкуванні матері та дитини, без згоди матері перемістив дитину на територію іншої держави, про обставини перетину дитиною державного кордону не повідомив, осіб, які її супроводжували не вказав, про місцезнаходження дитини не повідомляв протягом тривалого часу, не повідомляв також навчальні заклади про причини неявки дитини до школи, перервав начальний процес.

Суд враховує, що ОСОБА_1 , мати малолітньої дитини ОСОБА_3 , має у власності нерухоме майно, яке було звичним місцем проживання дитини до обставин, викликаних початком повномасштабних воєнних дій, після повернення до України в 2023 році дитина продовжувала проживати за цією адресою. Вказане нерухоме майно є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , відповідачем вказаний факт не заперечувався. ОСОБА_1 працевлаштована, має стабільний дохід та можливості утримувати та забезпечувати дитину, характеризується позитивно, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувалася.

Важливо зауважити, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України не мала та не має на території України зареєстрованого місця проживання. Протилежних відомостей встановлено не було. Однак, вказана ситуація викликана конфліктними відносинами між батьками дитини та необхідністю завершення процедури введення будинку позивача у експлуатацію. Станом на дату ухвалення рішення процедуру завершено, для проживання та розвитку дитини у будинку створено всі необхідні умови.

З відомостей Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою місцезнаходження нерухомого майна, а саме: АДРЕСА_1 .

Водночас, матеріали справи не містять відомостей про наявність у відповідача ОСОБА_2 права власності на об`єкт житлової нерухомості, або ж права користування житлом. Актів обстеження умов житлового приміщення, придатного для постійного проживання дитини до матеріалів справи відповідач не долучив. Відомостей про місце роботи відповідача та про його доходи до матеріалів справи також не долучено, підприємницьку діяльність припинено, наявні боргові зобов`язання. Відомостей про місце проживання на території Німеччини відповідачем також не надано, в тому числі документів про право власності на майно або право користування майном (договір оренди тощо), відомостей про працевлаштування та отримання доходів за кордоном відповідачем також не надано.

Суд також враховує, що сторони не заперечували того факту, що станом на сьогодні батько та дитина проживають в приміщенні готелю, тобто, постійного місця проживання не мають. При цьому, документів на підтвердження права батька на постійне проживання на території Німеччини, його правовий статус до матеріалів справи не долучено. Відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами наявність можливості матеріального забезпечення дитини на належному рівні.

Також в матеріалах справи містяться докази притягнення відповідача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Водночас, у матеріалах справи відсутній висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини з одним із батьків. Так Служба у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області повідомила про неможливість складення такого висновку оскільки дитина уже тривалий час не проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , її місце перебування не відоме.

У постановах від 26 жовтня 2022 року у справі № 750/9620/20 та від 14 грудня 2022 року у справі № 742/2571/21 Верховний Суд звертав увагу на можливість застосування судами моделі спільної фізичної опіки батьків над дитиною у спорах про визначення місця проживання малолітньої дитини (з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного із батьків за відповідним графіком).

Верховний Суд у постанові від 16 лютого 2024 року у справі № 465/6496/19 витлумачив, що за умови, коли як батько, так і мати дітей належним чином ставилися до виконання своїх батьківських обов`язків, позитивно характеризувалися в побуті та професійній спільноті, не зловживали спиртними напоями чи наркотичними засобами, матеріально забезпечені та створили належні умови для виховання та розвитку дітей, однак між сторонами існує особистий конфлікт та неприязні стосунки, що унеможливило вирішення питання про фізичну опіку щодо їхніх спільних дітей у позасудовому порядку, то для правильного вирішення спору є доцільним застосування моделі спільної фізичної опіки над дітьми (почергового проживання з кожним із батьків за відповідним графіком).

Такий висновок Верховний Суд сформулював на підставі доказів у матеріалах справи, зокрема, надання як матір`ю, так і батьком проектів мирової угоди про почергове проживання дітей з кожним із батьків, а також висновків органу опіки та піклування про доцільність застосування саме концепції спільної фізичної опіки батьків щодо дітей, яка сприятиме співпраці батьків та забезпечить належне виховання та задоволення потреб дітей. Отже, зазначений правовий висновок формулювався за збігу фактичних обставин щодо волевиявлення обох батьків та змісту висновків органу опіки та піклування.

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що згоди щодо визначення місця проживання дитини та визначення порядку спілкування батьків з дитиною сторони не досягли. Відповідний проект мирової угоди міститься в матеріалах справи, однак не підписаний та не укладений сторонами. Зазначене свідчить, що позивач намагалась мирним шляхом вирішити спір, однак бажаного результату не отримала. Крім того, у судовому засіданні суд також звертав увагу учасників справи та наголошував, що предметом спору є визначення місця проживання дитини, а тому саме мирне врегулювання виниклої спірної ситуації буде сприяти найкращим інтересам дитини.

Суд також враховує, що ОСОБА_2 не надав будь-яких доказів про те, що визначення місця проживання дитини з матір`ю створює загрози психологічного чи фізичного характеру, чи призведе до негативних для дитини наслідків або іншим чином створить для дитини несприятливу атмосферу.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04).

Аналіз наведених вище норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, насамперед повинні бути враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема, обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновок органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання суду, яке має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці всіх обставин в їх сукупності, оскільки не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 607/20787/19.

У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня

2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті

3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

Як уже зазначалося раніше відповідач самостійно змінив звичайне місце проживання дитини, без погодження з матір`ю дитини, перемістив її за межі території України, про вказані обставини не повідомив, інформацію приховував більше року. Відомостей про власний правовий статус на території Німеччини не надав, так само як і відомостей про місце проживання та працевлаштування.

При цьому, долучений до матеріалів справи дозвіл на перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Німеччини був дійсним до 04 березня 2025 року, відомостей про отримання нового дозволу, продовження такого дозволу або звернення із заявою про його продовження відповідачем не надано. Таким чином, правовий статус дитини на території іноземної держави не визначено, доказів протилежного не надано.

З вказаного також слідує, що відмова у задоволенні позову, водночас, матиме наслідком залишення дитини, громадянки України, і надалі у невизначено правовому статусі, як на території України, так і, тим більше, на території Німеччини.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття

79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладені норми, які регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, в межах доводів позовної заяви суд має з`ясувати, чи виконали сторони обов`язок доведення обставин, за наявності яких суд має право відмовити у визначенні місця проживання дитини з матір`ю, чи довів батько, що проживання дитини з матір`ю не відповідатиме найкращим інтересам дитини або спричинить шкоду дитині.

Вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, суд наголошує, що поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, оскільки дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків.

Аналізуючи матеріали справи, вбачається, що спір щодо визначення місця проживання дитини у даному випадку має підґрунтя виключно на особистому конфлікті батьків дитини.

Верховний Суд наголошує, що особистісні непорозуміння між батьками не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки у рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків (постанови Верховного Суду від 07 березня 2024 року у справі № 947/7448/22 (провадження

№ 61-18610св23), від 22 листопада 2023 року у справі № 320/4384/18 (провадження № 61-1682св22), від 06 жовтня 2021 року у справі № 320/5094/19 (провадження № 61-7357св21)).

Застосування вказаної позиції в контексті вирішення спору про визначення місця проживання дитини також є доцільним.

Згідно із статтею 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як уже зазначалося раніше, усталеним місцем проживання дитини ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України було: АДРЕСА_1 , а тимчасовий виїзд до Нідерландів був пов`язаний із необхідністю створення безпечних умов для дітей з початком повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визначити разом з матір`ю ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 19, 141, 150, 160, 161, 171 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року статтями 12, 13, 76-81, 89, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, про визначення місця проживання дитини, - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа - Служба у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ідентифікаційний код юридичної особи в , адреса місцезнаходження:

вул. Партизанська, буд. 2, сел. Козин, Обухівський район, Київська область, 08711.

Повний текст рішення виготовлено 21 квітня 2025 року.

Суддя О.О. Хромова