П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 квітня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Собослоя Г.Г.,

суддів Кожух О.А., Джуги С.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу ,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2024 року провадження у цивільній справі № 308/10726/24 за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу зупинено на час перебування ОСОБА_2 на військовій службі.

Суд першої інстанції, виходив з того, що ОСОБА_2 з 19.03.2022 по теперішній час проходить військову службу за призовом під час мобілізації, тому відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) є необхідність в зупиненні провадження у цій справі на час перебування відповідача на військовій службі.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 оскаржила таке у апеляційному порядку та просить суд апеляційної інстанції ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11 жовтня 2024 року скасувати, а справу № 308/10726/24 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, зокрема статтю 251 ЦПК України, оскільки не врахував висновки Верховного Суду зроблені у постанові від 29.03.2023 по справі № 756/3462/20, а саме, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення). Інші докази (довідки, листи з військової частини) суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом. Таким чином, належних доказів того, що відповідач залучений до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оброни або залучений до виконання завдань у зоні бойових дій суду не надано. Крім цього вказує на те, що на позовні вимоги позивачки, розповсюджується скорочений розгляд справи, так як вказана категорія справ може розглядатися у спрощеному провадженні. Зупинення провадження у справі буде фактичним примушуванням до шлюбу та шкодить інтересам позивачки.

Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.2 ст.369 ЦПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд першої інстанції виходив відповідач з 19.03.2022 року і по теперішній час проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 Державної прикордонної служби України, що підтверджується довідкою № 08/838 від 30 травня 2024 року, а тому є необхідність зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням.

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, провадження № 61-9218св22, від 29 березня 2023 року, у справі № 756/3462/20, провадження № 61-7918св22, на які посилається заявниця у касаційній скарзі.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу.

Суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, виходив із довідки від 30 травня 2024 року № 08/838, виданої Начальником відділу кадрів військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_3 (а.с. 39, 40, 42).

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що довідка від 30 травня 2024 року № 08/838 не є достатнім доказом для зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі, оскільки відповідний висновок є помилковим та суперечить вимогам закону, а також обставинам справи.

Згідно з п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 21 квітня 2025 року.

Головуючий:

Судді: