Справа № 177/3092/24
Провадження № 2-др/177/8/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Суботіної С. А.
за участі: секретаря Ференц Я. З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Синюка Станіслава Леонідовича, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення суми страхового відшкодування, -
Позивач та її представник правом на участь у судовому засіданні не скористалися. Від представника позивача Синюка С.Л. надійшла заява про розгляд заяви за його та позивача відсутності. Вимоги за заявою підтримав у повному обсязі.
Відповідач участі представника в судовому засіданні не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши вимоги заяви та письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 04.04.2025 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області в справі № 177/3092/24 ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 ТДВ «СК «Кредо»про стягнення суми страхового відшкодування, задоволено частково. При цьому, питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд не вирішував (а.с.100-102).
Так, ст. 15 ЦПК України гарантовано право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога).
Тобто, у разі звернення особи за захистом та/або представленням своїх прав та інтересів саме до адвоката, а не іншого спеціаліста в сфері юриспруденції, право на відшкодування відповідних витрат гарантується Законом.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України) шляхом подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;
3) розподіл судових витрат (ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи .
За ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Як слідує з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України);
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Статтею 246 ЦПК України визначено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Так, на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представником позивача Синюком С.Л. зроблено відповідну заяву про відшкодування витрат на правничу професійну допомогу, згідно з якої докази надання такої допомоги будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Судом встановлено, що інтереси позивача ОСОБА_1 у справі за вищевказаним позовом представляв адвокат Синюк С.Л. на підставі договору про надання правової допомоги від 25.12.2024 № 46, ордеру від 26.12.2024 серії АІ №1765026 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 15.12.2018 серії КС № 6423/10 (а.с.109-112).
Із акта наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 25.12.2024 № 46 слідує, що сторони погодили оплату таких юридичних послуг: консультація по справі, збір та підготовка документів, аналіз законодавства, підготування, складання процесуальних документів по справі, копіювання, надсилання матеріалів, участь в судових засіданнях, тощо. Загальна вартість фактично виконаної роботи та наданих послуг з договором становить 10 000,00 грн (а.с.114).
Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом.
Чинне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази щодо надання правової допомоги.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою з урахуванням конкретних обставин справи, ціни позову.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У зв`язку з наведеним, суд може обмежити розмір судових витрат на професійну (правничу) допомогу з огляду на розумну необхідність таких судових витрат для конкретної справи.
Суд зазначає, що під час розгляду справи представник позивача жодного разу не брав участь у судовому засіданні, а подав до суду клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, а тому оплата цієї послуги не підлягає відшкодуванню
Також, суд зазначає, що враховуючи звернення до суду через систему «Електронний суд» та наявність у відповідача ТДВ «СК «Кредо» зареєстрованого електронного кабінету в системі «Електронний суд», надання такої послуги як копіювання та надсилання матеріалів не вимагали від адвоката істотних витрат часу, а томувідшкодування даного видів робіт є необґрунтованою.
За таких обставин, очевидно, що вартість послуг адвоката є завищеною.
Встановлення судом тих обставин, що рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги, у тому числі такого обсягу, який зазначений адвокатом в акті надання послуг, є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з іншої сторони. Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом задоволено позовні вимоги частково у розмірі 212700,00 грн, що становить 88,77% від суми заявлених позовних вимог, 239600,00 грн.
З огляду на викладене, керуючись встановленими ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, розумним розміром витрат позивача на професійну правничу допомогу в межах справи, що розглядається, суд вважає 6000,00 грн.
У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу представнику позивача слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 133, 141, 143, 246, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Синюка Станіслава Леонідовича, про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення суми страхового відшкодування, - задовольнити частково.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 28.04.2025
Суддя: