ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/827/24 Номер провадження 22-ц/814/1651/25Головуючий у 1-й інстанції Зіненко Ю. В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

секретар: Чемерис А.К.

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 10 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення аліментів, звільнення від їх сплати,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення аліментів, звільнення від їх сплати.

Позивач просив суд припинити стягнення аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх доньок в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 19 серпня 2010 року і до досягнення ними повноліття за виконавчим листом Октябрського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2010 року №2-10087/10 від 18.10.2010 та звільнити його від сплати аліментів на утримання дітей в подальшому та від стягнення нарахованої заборгованості по аліментах по даному виконавчому провадженню.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 10 січня 2025 рокупозовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Припинено стягнення аліментів за виконавчим листом № 2-10087/10, виданим 18 жовтня 2010 року Октябрським районним судом м. Полтава, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати заборгованості за виконавчим листом № 2-10087/10, виданим 18 жовтня 2010 року Октябрським районним судом м. Полтава, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення оскаржила відповідач в частині стягнення судового збору. Удоводах апеляційної скарги, просить скасувати рішення в частині стягнення з неї на користь позивача судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Зазначає, що вона не має можливості сплатити визначену суму судового збору, оскільки на даний час не працює та не отримує дохід.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що платниками судового збору є, зокрема, громадяни України, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, за змістом ст. 141 ЦПК та положень ЗУ «Про судовий збір», у випадку задоволення позовних вимог обов`язок зі сплати судового збору покладається на відповідача, але авансується за рахунок позивача.

Частиною 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що компенсація учаснику справи понесених ним судових витрат за рахунок держави здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України у разі якщо сторона звільнена від сплати судового збору. Випадки, коли особа звільнена від сплати судового збору чітко визначені законом, а саме ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказує, як на підставу скасування рішення суду в частині стягнення судового збору, своє скрутне матеріальне становище та відсутність можливості сплатити стягнуту суму. Проте, зазначені доводи не заслуговують на увагу суду.

Так, вирішуючи при ухваленні рішення у справі питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн., оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Такий висновок районного суду є вірним та обґрунтованим, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідач має підстави для звільнення від сплати судового збору визначені законом, при цьому процесуальним законом не передбачено стягнення витрат судового збору із держави у разі скрутного матеріального стану відповідача.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення в оскаржуваній частині, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374ч. 1 п. 1,375,381,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 10 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

О.В. Чумак