Справа № 2-1557/10
Провадження № 6/487/11/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Брижатої А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалайнс фінанс» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа Заводського районного суду міста Миколаєва № 2-1557/2010, первісний стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ :

13.09.2024 року ТОВ «Реалайнс фінанс» звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа Заводського районного суду міста Миколаєва № 2-1557/2010, первісний стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просило замінити вибулого стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника ТОВ «Реалайнс фінанс», : у виконавчому провадженні, щодо виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.08.2010 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором № ML-401/18/2006 від 03.07.2006 в розмірі 472 313,38 грн. та судові витрати.

Представник заявника ТОВ «Реалайнс фінанс» - Збицька Е.П. в призначене судове засідання не з`явилась, у заяві про заміну сторони виконавчого провадження просила провести розгляд справи без її участі.

Представник ТОВ ««ОТП Факторинг Україна»» у призначене судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно, належним чином.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в призначене судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені своєчасно, належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З урахуванням приписів ч. 3 ст.432 ЦПК України заяву було розглянуто за відсутності учасників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

За змістом пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); факторингу (гл.73 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частини перша, друга, п`ята статті 442 ЦПК України).

Відповідно до статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц вказано, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Під час вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. Під час вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

Отже, перехід процесуальних прав і обов`язків у справі, виконавчому провадженні до процесуального правонаступника безпосередньо залежить від переходу до нього матеріальних прав та обов`язків, зокрема права вимоги у зобов`язанні внаслідок його відступлення.

Судом встановлено, що 31.08.2010 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва по цивільній справі № 2-1557/2010 було вирішено: стягнути в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 4762313,38 грн.

Звернути стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОТП Банк" на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу ПАТ "ОТП Банк" з правом укладення від імені ОСОБА_1 , договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою -- покупцем та з наданням йому всіх повноважень продавця необхідних для здійснення такого продажу, з направленням коштів від реалізації на погашення загальної заборгованості за кредитним договором № ML-401/18/2006 від 03.07.2006 у розмірі 472313,38 грн. Стягнуто судові витрати.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 12.05.2016 було замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) ПАТ "ОТП Банк" його правонаступником ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у виконавчому провадженні на підставі виконавчого листа № 2-1557/2010, виданого Заводським районним судом м.Миколаєва відносно боржника ОСОБА_2 у справі про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у розмірі 472313,38 грн., та судові витрати.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 12.05.2016 було замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) ПАТ "ОТП Банк" його правонаступником ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у виконавчому провадженні на підставі виконавчого листа № 2-1557/2010, виданого Заводським районним судом м.Миколаєва відносно боржника ОСОБА_1 у справі про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у розмірі 472313,38 грн., та судові витрати.

01.07.2020 Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А. Д. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ( ВП № 62446432) з примусового виконання виконавчого листа №2-1557-10 виданого 15.04.2011 Заводським районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 472313,38 грн. та судові витрати.

26.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Реалайнс фінанс» було укладено Договір факторингу № 07/2024/1-РА про відступлення права вимоги за Кредитним договором № ML-401/18/2006 від 03.07.2006.

Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалайнс фінанс» перейшли всі права ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо права вимоги до боржників за Кредитним договором № ML-401/18/2006 від 03.07.2006 (згідно витягу з Додатку №1 до Договору факторингу № 07/2024/1-РА від 26.07.2024 року).

Відповідно до частин першої та другої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Отже, установлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дозволяє ставити його виконання в залежність від волі боржника або будь-яких інших осіб щодо вчинення чи невчинення дій стосовно його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

Оскільки рішення набрало законної сили, тому є обов`язковим до виконання відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України; судом видано виконавчий лист на виконання цього судового рішення та відкрито виконавче провадження за ним, внаслідок чого заявник просить здійснити заміну сторони виконавчого провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 26.02.2025 року у справі № 759/20897/21 висловився щодо дійсності договору правонаступництва: «… договір про відступлення права вимоги в судовому порядку недійним не визнавався, презупмція його дійсності не спростована (стаття 204 ЦК України), а тому він є доказом правонаступництва щодо прав кредитора в матеріальних правовідносинах і становить підставу процесуального правонаступництва.»

Стаття 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини (далі - Конвенція) та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (рішення в справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) визначено три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.

У контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції майном є присуджені судом виплати.

Неспроможність державних органів надати заявнику майно, присуджене йому згідно з остаточним рішенням суду, становить втручання, несумісне з гарантіями, закріпленими в пункті 1 статті 1 Першого протоколу (рішення в справі «Войтенко проти України» від 29 червня 2004 року).

Враховуючи на вищевикладене суд вважає, заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву - задовольнити.

Замінити первісного стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника ТОВ «Реалайнс фінанс», : у виконавчому провадженні, щодо виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.08.2010 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором № ML-401/18/2006 від 03.07.2006 у розмірі 472313,38 грн. , та судові витрати.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя С.В.Щербина