Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/596/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Онисько С.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виноградівський відділ ДРАЦС у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про визнання батьківства та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом.

Позивачка просить суд визнати відповідача батьком її дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зобов`язати Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 (три тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з червня 2009 року по липень 2024 року, позивачка та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах, але сам шлюб з відповідачем не було зареєстровано в органах ДРАЦСу, оскільки відповідач вперше отримав паспорт громадянина України у віці 33 роки, тобто у 2023 році, а РНОКПП вперше отримав у 2024 році. Від даних фактично шлюбних відносин народилось троє дітей і на час їх народження відповідач не маючи даних документів, не міг укласти з позивачкою шлюб і так само не міг визнати батьківство при народженні дітей. Згідно з Витягами з ДРАЦС №5 від 20.11.2024 року, №7 від 20.11.2024 року та №8 від 20.11.2024 року відомості про батька ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , записано відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). Позивачка вказує, що вона неодноразово зверталась із проханням до відповідача визнати батьківство на його трьох дітей, однак спочатку була проблема у відсутності в нього паспорта, а коли паспорт нарешті було зроблено, він навмисно почав ухилятись від проходження відповідної процедури оформлення батьківства у органах ДРАЦСу, чим намагається ухилитись від фінансово-матеріальної відповідальності, на утримання його трьох дітей.

Позивачка в підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за ї відсутності та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить суд такі задоволити.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи, будучи належним чином повідомленим своєчасно, в підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в підготовче засідання також не з`явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що у період з червня 2009 року по липень 2024 року сторони проживали однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу.

За час спільного проживання позивачки з відповідачем, позивачка народила трьох дітей: доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Запис про батька дітей, у відповідності до статті 135 Сімейного кодексу України, зроблений у Книзі реєстрації народжень, зі слів матері, що підтверджується витягами з ДРАЦС №5 від 20.11.2024 року, №7 від 20.11.2024 року та №8 від 20.11.2024 року.

Позивачка просить в судовому порядку визнати відповідача батьком її дітей.

В ході розгляду справи відповідач заявою, поданою до суду 21.02.2025, визнав своє батьківство та пояснив, що на час народження дітей не мав паспорта, тому не зміг оформити своє батьківство.

Батьки позивачки громадянка ОСОБА_6 та громадянин ОСОБА_1 подали до суду письмові заяви, якими зазначили, що їх дочка ОСОБА_1 проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу і народила трьох дітей. Окрім відповідача, їх дочка жодних відносин з іншими особами не мала та їм відомо, що ОСОБА_2 своє батьківство не заперечує.

Старша донька позивачки ОСОБА_7 подала до суду письмову заяву, якою повідомляє суд, що завжди знала, що відповідач ОСОБА_2 є її батьком та просить суд визнати останнього її батьком.

Статтею 28 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові.

Згідно ч. ч. 1-4 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до статті 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації.

Права/обов`язки батька та дитини грунтуються на походженні дитини. Відповідно до ст.7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ), дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків.

Інтерес того, хто є фактичним батьком дитини, у встановленні з нею юридичного зв`язку вважається таким, що охороняється законом, а тому цей інтерес може бути предметом судового захисту. Згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається ст.8 Конвенції (рішення у справах «Гаазе проти Німеччини» від 08.04.2004, «Йогансен проти Норвегії» від 07.08.1996).

Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно положень ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Відповідно до ч.1 ст.134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що справи про визнання батьківства суд розглядає в порядку позовного провадження.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має грунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Верховний Суд роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц).

Охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і має метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні. Державна політика у цій сфері ґрунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 134 Сімейного кодексу України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до статей 6, 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що з червня 2009 року по липень 2024 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу і від цих відносин позивачка народила трьох дітей.

Відповідач визнав своє батьківство відносно доньок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відповідач вважає себе біологічним батьком дітей та бажає приймати участь у їх житті, спілкуванні, вихованні та утриманні.

Таким чином, з`ясувавши дійсні причини позову про визнання батьківства та взявши до уваги заяву відповідача про його батьківство, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків.

За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач є фізично здоровою людиною, працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, передбачених ст.188 СК України, не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач як батько зобов`язаний брати участь в утриманні дітей.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, як аліменти на дітей сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини, керуючись принципами законності, справедливості та розумності, вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 3000 грн на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей.

Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачка звільнена від сплати судового збору за звернення до суду із позовною вимогою про стягнення аліментів, відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 28 Цивільного кодексу України, ст.ст. 122, 128- 130, 134, 135, 180,182 Сімейного кодексу України, п.п. 1.7., 2.13.1, 2.16.4, 2.16.7, 2.18 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України за №55/18793 від 14 січня 2011 року, ст.ст. 10, 12, 13,18, 81, 141, 200, 209, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та зобов`язати Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 19 від 02.06.2010 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінивши в графі: «відомості про батька» виключити відомості про батька - « ОСОБА_10 », змінивши відомості на - « ОСОБА_2 », а в графі «відомості про дитину», змінити прізвище дитини з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », в графі по «батькові» змінити з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 » та видати свідоцтво про народження дитини із внесеними змінами.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 та зобов`язати Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №10 від 04.06.2013 року про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінивши в графі: «відомості про батька» виключити прізвище батька - « ОСОБА_11 », змінивши на « ОСОБА_12 », а в графі «відомості про дитину», змінити прізвище дитини з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 » та видати свідоцтво про народження дитини із внесеними змінами.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 та зобов`язати Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 31 від 07.08.2015 року про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінивши в графі: «відомості про батька» виключивши прізвище батька - « ОСОБА_11 », змінивши на « ОСОБА_12 », а в графі «відомості про дитину» змінити прізвище дитини « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 » та видати свідоцтво про народження дитини із внесеними змінами.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 (три тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду 05.02.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 15.04.2024.

ГоловуючийТ. Ю. Левко