Номер провадження: 22-з/813/203/25
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.,

розглянувши розглянувши заяву керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Тімонова Єгора про забезпечення позову у цивільній справі

за апеляційною скаргою керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 червня 2015 року

за позовною заявою ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Житлосервіс» Дочірнього Підприємства Державної Акціонерної Компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів», треті особи: Дочірнє Підприємство Державної Акціонерної Компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів», ОСОБА_2 , про визнання права власності та за зустрічним позовом Дочірнього підприємства «Житлосервіс» Дочірнього Підприємства Державної Акціонерної Компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_1 , треті особи: Дочірнє Підприємство Державної Акціонерної Компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів», ОСОБА_2 , про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ДП «Житлосервіс» ДП ДАК «Хліб України» «Одеський КХП», треті особи: ДП ДАК «Хліб України» «Одеський КХП», ОСОБА_2 , у якій з урахуванням уточнень просила визнати за нею право власності на нежитлове приміщення підвалу площею 225,7 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Приморського районного суд міста Одеси від 04 червня 2015 року позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Житлосервіс» Дочірнього Підприємства Державної Акціонерної Компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів», треті особи: Дочірнє Підприємство Державної Акціонерної Компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів», ОСОБА_2 , про визнання права власності задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення підвалу площею 225,7 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов Дочірнього підприємства «Житлосервіс» Дочірнього Підприємства Державної Акціонерної Компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_1 , треті особи: Дочірнє підприємство Державної Акціонерної Компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів», ОСОБА_2 , про визнання права власності задоволено частково.

Визнано за Дочірнім підприємством «Житлосервіс» Дочірнього Підприємства Державної Акціонерної Компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» право власності на нежитлові приміщення першого, другого та третього поверхів площею 855,5 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись із вказаним рішенням суду керівник Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені первісного позову та зустрічного позову.

22.04.2025 року на адресу апеляційного суду від Керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси надійшла заява про забезпечення позову в порядку ст. ст. 149-152 ЦПК України, в якій прокурор просить заяву про забезпечення позову задовольнити. Забезпечити позов, шляхом накладання арешту на об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення, загальною площею 1287,9 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «КАНОН ТРЕЙД» (). Забезпечити позов по справі шляхом заборони товариству з обмеженою відповідальністю «КАНОН ТРЕЙД» () на час розгляду справи вчиняти дії щодо відчуження на користь будь-яких осіб об`єкта нерухомого майна - нежитлових приміщень, загальною площею 1287,9 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01). Забезпечити позов по справі шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, іншим особам, вчиняти будь-які дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлових приміщень, загальною площею 1287,9 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Заява мотивована тим, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги, щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки Фонд державного майна України не зможе їх захистити в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Прокурор наголошує, що обираючи захід забезпечення позову прокурором визначено такий вид заходу, який є співмірним із заявленими позовними вимогами (вимогами апеляційної скарги), та який жодним чином не порушує права власника спірного майна - ТОВ «КАНЬОН ТРЕЙД» володіти спірним об`єктом нерухомості. При цьому, вказаний захід забезпечення позову не обмежує права ТОВ «КАНЬОН ТРЕЙД» користуватися майном до вирішення спору по суті, оскільки унеможливлює лише реєстрацію та відчуження спірного об`єкту на час розгляду справи у суді. Заявлений прокурором захід забезпечення позову відповідає процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Вивчивши подану заяву та перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Системний аналіз наведених норм права дає можливість зробити висновок, що від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 150 ЦПК України, та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

З викладеного вбачається, що адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками вжиття заходів забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні зазначив, що допоміжне для будинку АДРЕСА_1 підвальне приміщення, загальною площею 225,7 кв.м, було спільною власністю власників всіх приміщень зазначеного будинку.

Однак, у зв`язку із відмовою від права спільної сумісної власності на спірні приміщення інших співвласників зазначених приміщень, зокрема ОСОБА_2 , яка виражена прямо та у письмовій формі, та ДП Житлосервіс» ДП ДАК «Хліб України» «Одеський КХП», яка виражена у вигляді відмови від виконання обов`язку співвласника щодо утримання майна, позивачка за первісним позовом - ОСОБА_1 залишилась єдиним власником спірного приміщення підвалу площею 225,7 кв.м.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер відомостей про речове право 38103869) власником спірних нежитлових приміщень, загальною площею 1287,9 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , є ТОВ «КАНЬОН ТРЕЙД» (код ЄРДПОУ 40760864).

Фундаментними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Апеляційний суд вважає, що предмет спору визначений в позовній заяві дає підстави для висновку про те, що між сторонами дійсно виник спір і предметом спору є вищезазначене спірне приміщення.

При цьому, апеляційний суд виходить з того, що обґрунтованість позовних вимог, достатність наданих доказів та переконливість наведеного обґрунтування не можуть бути предметом перевірки суду під час вирішення питання про забезпечення позову та ці питання підлягають з`ясуванню саме під час вирішення спору по суті.

Крім того, приймаючи рішення по даній заяві, апеляційний суд враховує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Також враховується охорона прав і інтересів учасників справи та інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищевказані норми та доводи прокурора викладені у заяві про забезпечення позову, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно та зможе відчужити спірне майно.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити подану заяву, застосувавши вид забезпечення позову визначений заявником.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

За змістом ч. 7 ст. 153, ч. 6 ст. 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Перелік випадків у яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України та є вичерпним.

Оскільки визначений заявником вид забезпечення позову не перешкоджає користуванню спірним майном та не призведе до збитків, внаслідок накладання такого арешту, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, окрім того пропозиції щодо зустрічного забезпечення відсутні.

Також, матеріали справи не містять доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Таким чином, колегія суддів, проаналізувавши зміст позовних вимог, враховуючи безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову та їх співвідношення, дійшла висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Тімонова Єгора про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення, загальною площею 1287,9 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), власником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «КАНОН ТРЕЙД» ().

Заборони товариству з обмеженою відповідальністю «КАНОН ТРЕЙД» () на час розгляду справи вчиняти дії щодо відчуження на користь будь-яких осіб об?єкта нерухомого майна - нежитлових приміщень, загальною площею 1287,9 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 01).

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, іншим особам, вчиняти будь-які дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлових приміщень, загальною площею 1287,9 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 01).

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст судового рішення складено 23.04.2025 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький