ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/977/25

Провадження № 22-ц/820/1055/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №688/977/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2025 року, в складі судді Козачук С.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Адвокатського бюро «Віталій Ткач та Партнери» в особі Ткача Віталія Васильовича про припинення дій, які порушують право та відновлення становища, яке існувало до порушення,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив припинити дії Адвокатського бюро «Віталій Ткач та Партнери» в особі Ткача Віталія Васильовича в частині тлумачення договору від 06 лютого 2008 року та відновити право позивача тлумачення договору від 06 лютого 2008 року, яке існувало до порушення його права.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 06 лютого 2008 року між ФГ «Залісся» в особі Дячука С.Ф. (орендар) та ОСОБА_2 (орендодавець) було укладено договір оренди землі. У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов договору оренди землі, позивач у 2024 році направив їй претензії про виконання умов договору. Зазначає, що з метою уникнення відповідальності за невиконання зобов`язань за договором Стельмах Н.В. уклала договір з Адвокатським бюро «Віталій Ткач та Партнери» про надання юридичних послуг. В подальшому Адвокатське бюро «Віталій Ткач та Партнери» в особі Ткача В.В., діючи в інтересах ОСОБА_2 , подало до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області позовну заяву до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі. В порушення вимог частини 1 статі 213, частини 1 статті 637 ЦК України у позовній заяві Адвокатське бюро незаконно виклало своє особисте тлумачення договору від 06 лютого 2008 року з ознаками спотворення обставин. Це тлумачення не містить ні посилань на тлумачення договору сторонами, ні на рішення суду про роз`яснення договору від 06 лютого 2008 року. При цьому, Стельмах Н.В., як сторона договору, жодних розбіжностей у розумінні умов договору не заявляла, не зверталась до суду про тлумачення цього договору. Незважаючи на встановлені обставини, адвокатське бюро звернулось до суду із власним тлумаченням правочину, не маючи на це законних підстав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Шепетівськогоміськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою засновника Фермерського господарства «Залісся» ОСОБА_1 до Адвокатського бюро «Віталій Ткач та Партнери» в особі Ткача Віталія Васильовича про припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Ухвала суду мотивована тим, що з огляду на характер правовідносин, що виникли між сторонами, зміст прав та обов`язків у цих правовідносинах та їх суб`єктний склад, спір у цій справі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до юрисдикції господарського суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої неповно з`ясував обставини справи, що призвело до постановлення незаконної ухвали про відмову у відкритті провадження у справі. Зазначає, що в позовній заяві позивачем він вказав себе як фізичну особу, яка є засновником ФГ «Залісся» та в судовому порядку підлягають захисту його права як громадянина посадової особи, а не суб`єкта підприємницької діяльності.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 04 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ухвалою суду від 07 квітня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив припинити дії Адвокатського бюро «Віталій Ткач та Партнери» в особі Ткача Віталія Васильовича в частині тлумачення договору від 06 лютого 2008 року та відновити право позивача тлумачення договору від 06 лютого 2008 року ,яке існувало до порушення його права.

Ухвалою Шепетівськогоміськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою засновника Фермерського господарства «Залісся» ОСОБА_1 до Адвокатського бюро «Віталій Ткач та Партнери» в особі Ткача Віталія Васильовича про припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства) та суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Тобто, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

У статті 20 ГПК України встановлені особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та зазначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд виходив того, що з огляду на суб`єктний склад спір у цій справі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до юрисдикції господарського суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його передчасним.

У пункті 2 частини 3 статті 175 ЦПК України зазначено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У позовній заяві позивачем зазначений ОСОБА_1 фізична особа, засновник Фермерського господарства «Залісся».

При цьому, вказівка, що ОСОБА_1 є засновником Фермерського господарства «Залісся» не свідчить про те, що позов подано від імені фермерського господарства, оскільки позовній заяві позивач посилався на порушення його прав як фізичної особи.

Суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження не з`ясував статус особи, яка звернулась до суду за захистом порушеного права, склад учасників судового процесу, предмет спору та характер спірних правовідносин.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, та передчасно відмовив у відкритті провадження у справі, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, і є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направленням справи до цього суду для продовження розгляду.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі є передчасним, тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 квітня 2025 року.

Судді Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко