ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16114/24

Провадження № 22-ц/820/801/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2025 року (суддя Колієв С.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення недоотриманих сум пенсії,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФУ в Хмельницькій області) про стягнення недоотриманих сум пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/7838/20 від 20.10.2020 року зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити з 05.03.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 рік. ГУ ПФУ в Хмельницькій області на підставі вказаного рішення здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , розмір пенсії становить 144 972,36 грн. Також на виконання рішення у справі № 560/5064/20 ГУ ПФ України в Хмельницькій області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно якого доплата за період з 05.03.2019 року по 31.12.2019 рік становить 8 495,45 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Позивачка, як дружина та спадкоємець першої черги, прийняла спадщину після померлого ОСОБА_2 . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину не має. Оскільки суми пенсії, які були нараховані та не виплачені за життя спадкодавцеві входять до складу спадщини, позивачка має право на їх отримання. Звернувшись до відповідача із відповідною заявою, ОСОБА_1 отримала відмову із посиланням на необхідність звернутися до суду із заявою про заміну стягувача належним правонаступником.

Із урахуванням викладеного, та заяви про уточнення позовних вимог, позивач просила суд стягнути з ГУ ПФУ в Хмельницькій області на її користь недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 у справі №560/7838/30 у розмірі 144927,36 грн., у справі №560/5064/20 у розмірі 8495,45 грн. та судовий збір в розмір 969 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 153467,81 грн. недоотриманої пенсії та судовий збір в сумі 969 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що за життя ОСОБА_2 не отримав пенсію у зв`язку із її перерахунком на виконання рішень суду у справі №560/5064/20 від 20.10.2020 року у розмірі 8 495,45 грн. та у справі № 560/7838/20 від 12.01.2021 року у сумі 144 972,36 грн., а всього у сумі 153467,81 грн. Оскільки члени сім`ї ОСОБА_2 не зверталися до пенсійного фонду за виплатою таких сум, то ці пенсійні виплати увійшли до складу його спадщини, а позивачка, як єдина спадкоємиця за законом прийняла цю спадщину в установленому порядку.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Хмельницькій області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають прав на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Апелянт просить суд звернути увагу, що доказів того, що ОСОБА_1 є єдиним членом сім`ї померлого ОСОБА_2 , що має право на одержання сум нарахованих на виконання рішень судів позивачкою не надано. Отже висновок суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 153467,81 грн. недоотриманої пенсії, є помилковим та необґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , не погоджується із доводами апеляційної скарг, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його обґрунтованість та відповідність правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі №243/3505/16-ц, у постанові Верховного Суду від 05.01.2024 року у справі №295/415/23.

В судове засідання представник ГУ ПФУ в Хмельницькій області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, документ в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету 19.03.2025 року.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Дзісь А.Р. про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

В силу вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.01.2021 року у справі №560/7838/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняти до виконання довідку про розмір грошового забезпечення №ХС-47330 від 23.10.2020 року і на підставі даної довідки здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року визначене пенсійне забезпечення відповідно до вимог Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та здійснити виплату донарахованої пенсії з 01.04.2019 року по теперішній час, з урахуванням раніше виплачених пенсій.

Рішення набрало законної сили та було звернуто до примусового виконання.

Згідно проведеного розрахунку ГУ ПФ України в Хмельницькій області розмір нарахованої суми доплати пенсії ОСОБА_2 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.01.2021 року у справі №560/7838/20 за період з 01.04.2019 року по 31.05.2021 рік склав 144 972,36 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.10.2020 року у справі № 560/5064/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 з 05 березня 2019 року пенсію з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Рішення набрало законної сили та було звернуто до примусового виконання.

Згідно проведеного розрахунку ГУ ПФ України в Хмельницькій області розмір нарахованої суми доплати пенсії ОСОБА_2 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.10.2020 року у справі №560/5064/20 за період з 05.03.2019 року по 31.12.2019 рік склав 8 495,45 грн.

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.10.1984 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яку в установленому законом порядку прийняла його дружина ОСОБА_1 позивач у справі.

Згідно довідки приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Гайдамаки О.В. від 24.10.2024 року після померлого ОСОБА_2 була заведена спадкова справа № 99-2023. Єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після померлого ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 .

У відповідь на адвокатський запит від 15.02.2024 року ГУ ПФУ в Хмельницькій області № 2200-0202-8/17774 від 22.02.2024 року повідомило, що сума доплати до пенсії, яка була невиплачена за життя ОСОБА_2 у зв`язку із виконанням рішення суду у справі №560/5064/20 становить 8495,45 грн. Також повідомлено, що ОСОБА_2 є стягувачем згідно рішення суду від 22.08.2022 року виконання якого здійснюється за окремою бюджетною програмою; виплата заборгованості буде здійснена при відповідному фінансуванні та у разі зміни стягувача за судовим рішенням на його правонаступника згідно ухвали суду.

Таким чином, за життя ОСОБА_2 не отримав пенсію у зв`язку із її перерахунком на виконання рішень суду у справі №560/5064/20 від 20.10.2020 року у розмірі 8495,45 грн. та у справі № 560/7838/20 від 12.01.2021 року у сумі 144 972,36 грн., а всього у сумі 153467,81 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Статтями 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

В силу частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із положень статті 1227 ЦК України слідує, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Як передбачено статтею 52 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 91 Закону України від 5 листопада 1991року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно зі статтею 61 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби» (далі Закон №2262-ХІІ) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті.

Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово.

Дружина спадкодавця відноситься до спадкоємців першої черги за законом.

Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на їх одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї (або їх неможливо встановити).

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону №1058-IV, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року (справа №428/6685/19), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Як вбачається із матеріалів справи, члени сім`ї ОСОБА_2 не зверталися до пенсійного фонду за виплатою таких сум, а тому ці пенсійні виплати увійшли до складу спадкового майна.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, стягнувши з ГУ ПФУ в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману ОСОБА_2 за життя суму пенсії в розмірі 153467,87 грн.

Посилання ГУ ПФУ в Хмельницькій області на те, що позивачем не надано до суду доказів того, що вона є єдиним членом сім`ї померлого ОСОБА_2 , що має право на одержання спірних коштів, спростовуються наявними у справі доказами.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, в тому числі з положеннями Закону №1058-IV та Закону №2262-ХІІ. Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є безпідставними.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 квітня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк