Справа № 645/2667/25
Провадження № 2-з/645/8/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 р. м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Спесивцев О.В.., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Соболева Аліна Вікторівна про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Соболева Аліна Вікторівна, в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 за номером в реєстрі нотаріальних дій 1241, посвідченого приватним нотаріусом Соболевою А.В. 28.08.2024 на користь ОСОБА_2 .

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить заборони Приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Соболевій Аліні Вікторівні вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, складеним ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідченим 28.08.2024 Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Соболевою Аліною Вікторівною та зареєстрованого у реєстрі нотаріальних дій за № 1241 до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

В обґрунтування клопотання позивач посилалася на те, що є дочкою померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті смерті батька позивача відкрилася спадщина, зокрема на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку, батько за життя не встиг зареєструвати після смерті своєї матері ОСОБА_4 та брата ОСОБА_5 через смерть. 22 лютого 2025 року позивачем подано заяву про прийняття спадщини Приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Соболевій Аліні Вікторівні. Під час оформлення заяви та в подальшому при ознайомленні із спадковою справою позивачу стало відомо про оформлення батьком позивача 28.08.2024 року заповіту (номер у Спадковому реєстрі 72902103) за номером в реєстрі нотаріальних дій 1241, посвідчений приватним нотаріусом Соболевою А.В. 28.08.2024 року на особу віддаленної родинної лінії- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На думку позивача, підпис та написані у заповіті від руки прізвище, ім`я та по батькові не є такими, що написані ним власноруч. При цьому, за повідомленням нотаріуса заповіт на вже надрукованому бланку вона оформила начебто за адресою його проживання АДРЕСА_2 через погане самопочуття останнього. За вказаним фактами в провадженні ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2025 року за № №0000166 від за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358 КК України, а саме за фактом підробки заповіту ОСОБА_3 (заповіт за номером в реєстрі нотаріальних дій 1241, посвідчений приватним нотаріусом Соболевою А.В. 28.08.2024). Вказує, що оскільки предметом позову є визнання недійсним заповіту, а після 23.04.2025 відповідач може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та реалізувати спірне спадкове майно, то для ефективного захисту та запобігання можливого ускладнення виконання рішення по справі позивач звернулась до суду із даною заявою, в якій просить заборони Приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Соболевій Аліні Вікторівні вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, складеним ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідченим 28.08.2024 Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Соболевою Аліною Вікторівною та зареєстрованого у реєстрі нотаріальних дій за № 1241 до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Розглянувши заяву про забезпечення позову і не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема заборона вчиняти певні дії.

За змістом зазначених норм убачається, що забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили.

Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбачених законом. Такий правовий висновок викладений у п. 30 постанови Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 826/14951/18.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Соболева Аліна Вікторівна, в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 за номером в реєстрі нотаріальних дій 1241, посвідченого приватним нотаріусом Соболевою А.В. 28.08.2024 на користь ОСОБА_2 .

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, підставами для її подачі, є припущення позивача про те, що після 23.04.2025 відповідач може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та реалізувати спірне спадкове майно.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 69 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус або посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині.

Крім того, згідно ч.2 ст.8-1 Закону України «Про нотаріат» встановлена заборона будь-якого втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків.

Відповідно до п.4.15. гл.10 розд.ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Крім того, відповідно до п. 3 гл. 2 роз. ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. №296/5, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

З огляду на викладене, враховуючи наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій за вище викладених умов, суд доходить висновку про недоведеність позивачем можливості ускладнення виконання майбутнього рішення суду за невжиття заходів забезпечення позову.

Доказів звернення позивача з відповідною заявою до нотаріуса про перебування на розгляді суду поданої нею позовної заяви та зупинення у зв`язку з цим вчинення нотаріальних дій по спадковій справі, а також відмови нотаріуса у прийнятті такої заяви, суду не надано.

Крім того суд зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року (справа № 183/5864/17-ц, провадження № 61-38692св18).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин не свідчить про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову та про співмірність вказаного способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Враховуючи зазначене, а також те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне у задоволені заяви про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Соболева Аліна Вікторівна про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено положенням Цивільного процесуального кодексу.

Ухвал, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Спесивцев