ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року м. Чернівці

справа № 725/3240/15

провадження №22-ц/822/339/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 17 лютого 2025 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про зміну заходу забезпечення позову,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_1 подав зустрічний позов до АТ КБ « Приватбанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання припиненою поруки за договором поруки від 10.01.2006 року.

1 листопада 2024 року Першотравневим районним судом м.Чернівців було прийнято ухвалу по справі №725/3240/15-ц, якою частково задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову та накладено арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна : туристичний комплекс, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 45; 1/3 частку нежитлової будівлі автозаправки за адресою : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215, що належить ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 заявив клопотання про заміну заходу забезпечення позову.

Просив суд замінити захід забезпечення позову з накладення арешту на туристичний комплекс, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , на забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти в сумі 44 784,12 грн., які належать ОСОБА_1 та розміщені на рахунку НОМЕР_1 в АТ УНІВЕРСАЛ БАНК.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 17 лютого 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну заходу забезпечення позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 17 лютого 2025 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 зазначає, що висновок суду першої інстанції, що заміна заходу забезпечення позову призведе до неспроможності забезпечити фактичне виконання рішення, є помилковим, оскільки така заміна повністю забезпечує фактичне виконання рішення суду та призведе до балансу між інтересами сторін.

Апелянт посилається на те, що ОСОБА_2 всупереч вимогам встановленим цивільно процесуальним законодавством не довела співмірність обраного нею заходу забезпечення позову із заявленою ціною позову.

Вартість туристичного комплексу згідно звіту ідентифікатор за базою ФДМУ 228811_25092014_7 про оцінку виданого підприємцем ОСОБА_3 , від 25 вересня 2014 року як вбачається із договору купівлі-продажу становить 326 635,00 грн. Оцінку туристичного комплексу станом на 2024 рік не проведено, однак враховуючи офіційний валютний курс НБУ від 15.09.2014 року, вартість майна на момент придбання туристичного комплексу становила 25 314,00 Долар США, (що за курсом 12,90). Окрім того в 2023 році було проведено поточний ремонт туристичного комплексу на суму понад 600000 грн., що підтверджується актом виконаних робіт. Таким чином орієнтовна вартість туристичного комплексу складає понад 40 000,00 доларів США. В даному випадку накладення арешту на туристичний комплекс не відповідає розміру заявлених позовних вимог і не є пропорційним заходом забезпечення позову.

Враховуючи, що ціна позову становить 187126,74 грн., а вартість 1/3 частки нежитлової будівлі автозаправки становить 142 342, 62 грн., вважає за доцільне залишити арешт даного майна та замінити захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на туристичний комплекс на забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти в сумі 44 784,12 грн (187126,74-142 342, 62=44 784,12) ОСОБА_1 , які розміщені на рахунку НОМЕР_1 в АТ УНІВЕРСАЛ БАНК.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Встановлено, що відповідно до матеріалів цивільної справи №725/ 3240/15 позивач за первісним позовом АТ КБ « Приватбанк» просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 25650,05 доларів США.

ОСОБА_1 подав зустрічний позов до АТ КБ «Приватбанк», третя особа ОСОБА_2 , про визнання припиненою поруки за договором поруки від 10.01.2006 року.

Відповідно до ухвали суду від 01.11.2024 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на туристичний комплекс за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 45, а також 1/3 частку нежитлової будівлі автозаправки за адресою : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215, які належать ОСОБА_1 із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного майна.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції, керуючись ст. 367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну заходів забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на мету застосування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 01.11.2024 року, принцип забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також зазначив, що заміна заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ОСОБА_1 у розмірі 44784,12 грн. не спроможна забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Щодо доводів апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що АТ КБ « Приватбанк» звернулося в суд з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 25650,05 доларів США.

ОСОБА_1 звернувся до суду зі зустрічним позовом до АТ КБ «Приватбанк», третя особа ОСОБА_2 , про визнання припиненою поруки за договором поруки від 10.01.2006 року.

Ухвалою суду від 01.11.2024 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на туристичний комплекс за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 45, а також 1/3 частку нежитлової будівлі автозаправки за адресою : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215, які належать ОСОБА_1 із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного майна.

ОСОБА_1 , в інтересах якого дії адвокат Янчук Л.І., подав заяву про заміну заходів забезпечення позову, в якій просив суд замінити захід забезпечення позову з накладення арешту на туристичний комплекс за адресою : АДРЕСА_1 , на забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти в сумі 44 784,12грн., які належать ОСОБА_1 та розміщені на рахунку НОМЕР_1 в АТ УНІВЕРСАЛ БАНК.

Посилався на те, що накладення арешту на туристичний комплекс не відповідає розміру заявлених позовних вимог і не є пропорційним заходом забезпечення позову.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно із ч.1. ст. 156 ЦК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 15.08.2019 року у справі №15/155-б, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому суд не повинен скасовувати вжиті заходи до ухвалення виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

По своїй суті заміна вжитого судом заходу забезпечення позову полягає в заміні раніше прийнятого заходу на інший, передбачений законом захід, з одночасним припиненням раніше накладених заходів, а відтак, при вирішенні відповідного питання слід в першу чергу з`ясовувати чи змінилися настільки обставини спірних правовідносин, які б зумовлювали необхідність скасування обраного судом заходу забезпечення позову до закінчення розгляду відповідного спору, та чи існують правові підстави, з якими чинне законодавство пов`язує можливість вибору іншого заходу забезпечення позову.

При цьому, у вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи.

З аналізу вищевикладеного слідує, що заміна заходів забезпечення позову, пов`язана із зміною чи припиненням підстав забезпечення позову і не передбачає перегляду відповідної ухвали про вжиття заходів забезпечення позову на предмет її правомірності.

Сторона, яка звертається з заявою про заміну заходів забезпечення позову, повинна обґрунтувати достатні підстави звернення з такою заявою.

З цією метою та із урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 156 ЦПК України, обов`язковим є подання належних та достатніх доказів наявності фактичних (змінених) обставин, з якими пов`язується заміна застосованих судом заходів забезпечення позову.

Отже, саме на заявника відповідного клопотання покладається тягар доведення необхідності здійснення заміни вжитого судом заходу забезпечення позову іншим, тобто здатності саме такого заходу реально забезпечити задоволення вимог позивача у разі задоволення позову.

Доводи поданого до суду клопотання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим зводяться до того, що задля не порушення принципу співмірності, є необхідність у заміні одного заходу забезпечення позову іншим, враховуючи вартість майна, яким забезпечений позов на розмір грошових коштів, що належать відповідачу. Що, на його думку, буде достатнім для задоволення вимог позивача у випадку прийняття судом рішення про задоволення позову.

На зазначені доводи апелянт посилається і в апеляційній скарзі, зі змісту якої вбачається, що він фактично оспорює забезпечення позову у вигляді арешту туристичного комплексу за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 45.

Колегія суддів приймає до уваги, що у даній справи заявлено вимоги майнового характеру про стягнення грошових коштів та, у вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження.

При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх.

Отже накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача того, що рішення суду у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Належних та допустимих доказів того, що змінилися настільки обставини спірних правовідносин, які б зумовлювали необхідність скасування обраного судом заходу забезпечення позову до закінчення розгляду відповідного спору, та чи існують правові підстави, з якими чинне законодавство пов`язує можливість вибору іншого заходу забезпечення позову, апелянтом не надано. Враховуючи зазначене, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 17 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 23 квітня 2025 року.

Судді І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська

І.М. Литвинюк