Провадження № 2/742/85/25
Єдиний унікальний № 742/4008/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань Голушко Н.А., за участю представників сторін: позивачки адвокатів Опалюка С.В., Демченка С.В., відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третьої особи - ОСОБА_3 , розглянувши розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , акціонерного товариства «РАЙФФАИЗЕН БАНК», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Задорожний Олександр Сергійович, ОСОБА_7 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , акціонерного товариства «РАЙФФАИЗЕН БАНК», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Задорожний О.С., ОСОБА_7 , у якому просить визнати незаконними та скасувати пункт 1 наказу Міністерства юстиції України від 19.06.2024 № 1820/5, яким було задоволено скаргу ОСОБА_6 від 01.05.2024; визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу Міністерства юстиції України від 19.06.2024 № 1820/5, яким визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення від 05.04.2024 № 72443544 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С.; визнати за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07 та право власності на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07, кадастровий номер: :05:004:0273, загальна площа 0,0951 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування вище згаданого жилого будинку; зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записів (відомостей) про вчинені реєстраційні дії, які були анульовані на підставі наказу Міністерства юстиції України від 19.06.2024 № 1820/5, а саме: відомостей про речове право № 54444753, зареєстроване 05.04.2024, які були внесені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожним О.С. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.04.2024 № 72443544, згідно з якими до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про набуття ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07, кадастровий номер: :05:004:0273; відомостей про речове право №54444607, зареєстроване 05.04.2024, які були внесені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожним О.С. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.04.2024 № 72443544, згідно з якими до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про набуття ОСОБА_4 права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07; зняти арешт з належного ОСОБА_4 нерухомого майна, який накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. від 21.06.2024 у зведеному виконавчому провадженні № 74881785 та стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Позов мотивований тим, що 18.11.2015 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, поручителем виступила ОСОБА_8 . На виконання умов зазначеного договору був укладений договір іпотеки 7426-94447/1 від 18.11.2015, згідно з яким ОСОБА_5 передав в іпотеку банку у якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 951 кв.м з кадастровим номером :05:004:0273. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_5 зобов`язань за кредитним договором, у нього утворилася заборгованість.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.06.2020 по справі №742/852/20 з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 була стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 508461,51 грн та судові витрати.

28.10.2022 приватним виконавцем Приходьком Ю.М., на підставі заяви стягувача, були повернуті виконавчі листи про стягнення заборгованості, видані Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області.

У подальшому право вимоги за кредитним договором було відчужене банком. Зокрема, 28.10.2022 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Девелоп Фінанс» укладено договір факторингу №28/10/22, а також договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки №7426-94447/1.

28.10.2022 між ТОВ «Девелоп Фінанс» та ОСОБА_7 був укладений договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань №28.10/2022-ДФ, за яким ОСОБА_7 набула право вимоги за кредитним договором. Також 28.10.2022 між ТОВ «Девелоп Фінанс» та ОСОБА_7 був укладений договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки №7426-944447/1. Таким чином, ОСОБА_7 набула право вимоги до ОСОБА_5 , а також право на задоволення своїх вимог за рахунок майна, переданого в іпотеку. Заборгованість ОСОБА_5 перед ОСОБА_7 , на дату відступлення права вимоги, становила 718770,75 грн.

05.04.2024 між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_4 купила житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273. Право власності на зазначене нерухоме майно було зареєстроване за ОСОБА_4 .

Після набуття права власності позивачці стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М., у межах зведеного виконавчого провадження №62078346, боржником у якому є ОСОБА_5 , на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273, накладений арешт.

У квітні 2024 року позивачка звернулася до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом про зняття арешту.

01.05.2024 ОСОБА_6 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії та рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С. У скарзі ОСОБА_6 стверджував, що реєстрація права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок та земельну ділянку є протиправними, оскільки порушують його права як кредитора ОСОБА_5 у виконавчому провадженні ЗВП №62078346. Приватний нотаріус не мав права здійснювати державну реєстрацію права власності, оскільки на момент вчинення цієї реєстраційної дії, вказане нерухоме майно перебувало під арештом. Крім того, 15.03.2022 було прийнято ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким зупинено дію ст.38 ЗУ «Про іпотеку» на період дії в Україні воєнного стану в частині реалізації права іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки.

Наказом Міністерства юстиції України від 19.06.2024 №1820/5 скаргу ОСОБА_6 було задоволено.

На виконання Наказу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 19.06.2024 Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України було внесено: запис №73724568 про скасування реєстраційної дії, зокрема рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С. №72443544 від 05.04.2024 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким за ОСОБА_4 було зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273 та запис №73725109, яким було скасоване речове право ОСОБА_4 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Було поновлено запис про право власності ОСОБА_5 на зазначене нерухоме майно.

Під час проведення державної реєстрації переходу права власності на спірний будинок та земельну ділянку до ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Задорожним О.С. на підставі заяви обтяжувача та рішень від 05.04.2024 №72444882 та №72444587, в Реєстрі було зареєстровано відомості про припинення іпотеки житлового будинку та земельної ділянки.

Після прийняття Міністерством юстиції України Наказу, яким було скасовано рішення приватного нотаріуса Задорожного О.С. про державну реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку за ОСОБА_4 , відомості про іпотеку стосовно зазначеного майна в Реєстрі поновлені не були.

29.04.2024 за заявою ОСОБА_6 , приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. знову було відкрите виконавче провадження №74876399 з примусового виконання виконавчого листа №742/2669/20 від 08.04.2021 та виконавче провадження №74876629 з примусового виконання виконавчого листа №742/2666/20 від 13.07.2021 про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області. В подальшому зазначені виконавчі провадження були приєднані до зведеного виконавчого провадження №74881785.

Постановою приватного виконавця від 21.06.2024 було описано та накладено арешт на спірні житловий будинок та земельну ділянку. На виконання постанови, 25.06.2024 в Реєстрі під №55597621 та №55597227 були зареєстровані обтяження у вигляді арешту нерухомого майна ОСОБА_5 , а саме: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273. При цьому відповідальним зберігачем зазначеного майна було призначено ОСОБА_6 .

Позивачка вважає, що висновки Міністерства юстиції України про те, що державна реєстрація могла бути проведена лише у разі набуття права власності на предмет іпотеки самим іпотекодержателем, який до того ж ще має бути лише фінансовою установою, не відповідають чинному законодавству та висновкам Верховного Суду. ЗУ «Про іпотеку» регламентовано процедуру задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмета іпотеки від власного імені на користь третьої особи, що само по собі вже свідчить, що іпотекодержатель у такому випадку не може набути право власності на предмет іпотеки, оскільки сам собі він його продати не може. Будь яке втручання у право власності має ґрунтуватися на законі. Порядок оскарження рішень державного реєстратора покликаний забезпечити захист права власності. Однак, у даному випадку зі скаргою на рішення реєстратора звернулася особа, яка ніколи не була власником нерухомого майна, а є лише кредитором у виконавчому провадженні, в рамках якого був накладений арешт на майно.

Крім того, на думку позивачки, відповідачем Міністерством юстиції України було порушено презумпцію правомірності правочину. Правом на визнання правочину недійсним, в даному випадку договору купівлі-продажу, наділений лише суд. Таким чином, Міністерства юстиції України не наділене повноваженнями щодо визнання недійсними правочинів, на підставі яких було набуто право власності.

Також позивачка зауважує, що Міністерство юстиції України незаконно повторно зареєструвало право власності за ОСОБА_5 на спірне майно за наявності не скасованого договору купівлі-продажу.

24.07.2024 до суду від Міністерства юстиції України надійшов відзив, згідно з яким представниця відповідача заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, мотивуючи це тим, що оскаржуваний Наказ Міністерства юстиції України від 19.06.2024 №1820/5 містить мотиви та обґрунтування прийняття рішення стосовно скарги ОСОБА_6 на дії приватного нотаріуса Задорожного О.С. Відповідачем доведено наявність порушення приватного нотаріуса Задорожного О.С. встановленого законом порядку державної реєстрації прав, встановлено його вину у вчиненні такого порушення, а також встановлено факт настання значних негативних наслідків для особи, яка звернулася зі скаргою на такі дії суб`єкта державної реєстрації прав, які полягали у порушенні права власності на об`єкти нерухомого майна (т.2 а.п.90-102).

02.08.2024 до суду надійшов відзив від ОСОБА_6 , згідно з яким він заперечував проти задоволення позову, мотивуючи це тим, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19.01.2021 було стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики в сумі 605694,00 грн та судові витрати. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.05.2021 було стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики в сумі 281718,00 грн та судові витрати. На підставі виконавчих листів, виданих Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, приватним виконавцем Приходьком Ю.М. було відкрите зведене виконавче провадження №62078346, та накладено арешт на майно боржника, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273. Крім цього, зазначене майно перебувало в іпотеці, у зв`язку з чим виконавчі листи були повернуті ОСОБА_6 . 30.04.2024 ОСОБА_6 дізнався, що житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273 належать ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_6 вважає, що рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С. про державну реєстрацію прав, на підставі якого було здійснено реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку та житловий будинок є протиправним, оскільки договір купівлі-продажу було посвідчено під час існування одинадцяти не скасованих арештів. Як наслідок, приватний нотаріус не мав права посвідчувати договір купівлі-продажу та здійснювати реєстрацію прав на підставі нього.

Крім того, як свідчить копія договору купівлі-продажу від 05.04.2024, його було укладено продавцем ОСОБА_7 , яка діяла відповідно до ст.38 ЗУ «Про іпотеку», на застосування якої, діючим законодавством України накладено мораторій.

Отже, вчинений правочин та дії державного реєстратора щодо реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_4 суперечили чинному законодавству та порушували права ОСОБА_6 , як стягувача у виконавчих провадженнях (т.3 а.п.13-24).

05.08.2024 від представника позивачки ОСОБА_4 адвоката Герасько М.Г. надійшла відповідь на відзив Міністерства юстиції України, згідно з якою представник позивачки просить повернути без розгляду відзив Міністерства юстиції України, оскільки представниця відповідача не надала документів, які підтверджують її повноваження (т.3 а.п.48-58).

19.08.2024 від представника позивачки ОСОБА_4 адвоката Герасько М.Г. надійшла відповідь на відзив ОСОБА_6 , у якій він зауважив, що накладення арешту на заставлене майно не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги у майбутньому за рахунок предмета іпотеки, навіть якщо існують інші зареєстровані обтяження на нерухомість. Тому, ОСОБА_7 правомірно реалізувала своє право задовольнити свої вимоги за рахунок майна, що було предметом іпотеки.

Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені та на підставі іпотечного договору. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки є правовою підставою для державної реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.

Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності.

Крім того, у своїй відповіді представник зауважив, що розмір витрат на правничу допомогу, що просить стягнути відповідач, є значно завищеним (т.3 а.п.62-73).

07.10.2024 від представника третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. адвоката Прокоф`єва Б.І. надійшли пояснення щодо позову, згідно з якими представник вважає позовну заяву необґрунтованою та мотивує це тим, що відчужувачка спірного нерухомого майна ОСОБА_7 не набула, та не могла набути прав кредитодавця та іпотекодержателя, оскільки не є фінансовою установою. Як наслідок, будь які угоди, укладені ОСОБА_7 від імені кредитодавця по кредитному договору, укладеному АТ «Укрсоцбанк», є нікчемними.

У межах зведеного виконавчого провадження 10.11.2021 виконавцем було накладено арешт на майно боржника, а саме на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273. Також були накладені інші арешти на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_5 . Проте зазначене нерухоме майно перебувало в іпотеці, тому виконавчі документи були повернуті стягувачам. Однак, арешти з майна не знімалися, оскільки законодавством не передбачено зняття арешту з майна боржника у разі повернення виконавчого документу на підставі п. 9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Дії та рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С. стосовно спірного майна, а саме: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273, в частині посвідчення договору купівлі продажу та державної реєстрації прав та їх обтяжень, були протиправними. Договір було посвідчено під час існування одинадцяти не скасованих арештів, відомості про які було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, представник третьої особи зауважив, що договір купівлі-продажу від 05.04.2024 було укладено продавцем ОСОБА_7 відповідно до ст.38 ЗУ «Про іпотеку» на застосування якої накладено мораторій. Як наслідок приватний нотаріус не мав права на посвідчувати договір купівлі-продажу, ні здійснювати реєстрацію прав на підставі нього, як державний реєстратор. Вказані дії сторін правочину та приватного нотаріуса порушили право стягувачів, оскільки зробили боржника ОСОБА_5 неплатоспроможним.

Також, представник третьої особи зазначив, що реальна ринкова вартість проданого житлового будинку та земельної ділянки складає близько 60000 доларів США, тоді як його продано за 718770,00 грн, що в еквіваленті складає біля 18000 доларів США, що значно занижено. У разі продажу вказаного житлового будинку приватним виконавцем за його дійсну ринкову вартість, це давало б змогу погасити заборгованість ОСОБА_5 як за договором іпотеки, так і по іншим зобов`язанням.

Крім того, представник третьої особи адвокат Прокоф`єв Б.І. у своїх поясненнях просив стягнути з позивачки на користь третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. судові витрати в розмірі 15000,00 грн (т.3 а.п.114-125).

23.10.2024 від представника позивачки ОСОБА_4 адвоката Герасько М.Г. надійшла відповідь на пояснення третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М., відповідно до якої представник позивачки зауважив, що після переходу права власності на спірне майно до ОСОБА_4 приватним виконавцем було безпідставно накладено арешт на її майно.

Твердження представника третьої особи про нікчемність угод, укладених ОСОБА_7 як нового кредитора, оскільки остання не є фінансовою установою, представник позивачки вважає безпідставними, оскільки договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань №28.10/2022_ДФ від 28.10.2022 за своїм змістом не відповідає договору факторингу, і є саме договором відступлення грошових зобов`язань. Правочин щодо відступлення права вимоги, укладений з ОСОБА_7 недійсним не визнавався та в судовому порядку не оскаржувався, у зв`язку з чим є дійсним.

Щодо відчуження спірного нерухомого майна на користь позивачки при не скасованих та діючих арештах, представник позивачки зазначив, що накладення арешту на заставлене майно не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги у майбутньому і не скасовує для нього правил пріоритетності, передбачених ЗУ «Про іпотеку». Іпотекодержатель, зокрема і новий кредитор, який набув прав іпотекодержателя від банку чи іншої фінансової установи, може безперешкодно реалізувати право на задоволення своїх вимог до боржника, переважно перед іншими його кредиторами, зокрема, шляхом реєстрації права власності за ним на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст.37 ЗУ «Про іпотеку». Продаж і відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання у процедурі ліквідації банку може відбутися на конкурсних засадах на користь будь-якої особи.

Дійсно, при поверненні виконавчих документів, арешт з майна боржника не знімається, проте накладення арешту не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, навіть якщо існують інші зареєстровані обтяження на нерухомість. До того ж, усі обтяження, які були накладені на майно ОСОБА_5 , були накладені пізніше ніж була зареєстрована іпотека, тому ОСОБА_7 правомірно реалізувала своє право задовольнити свої вимоги за рахунок майна, що було предметом іпотеки.

Щодо ціни продажу предмета іпотеки, представник позивачки зазначив, що сторони, що брали участь у процесі встановлення ціни, діяли в межах своїх законних прав і обов`язків та мали право погодити ціну продажу і не перевищили свої повноваження.

Крім того, у своїй відповіді представник зауважив, що розмір витрат на правничу допомогу, що просить стягнути представник третьої особи, є значно завищеним.

Також представник позивачки просив стягнути з відповідачів на її користь судові витрати в розмірі 60000,00 грн (т.3 а.п.149-164).

24.01.2025 від представника відповідача АТ «Райффайзен Банк» до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно з яким представник заперечував проти задоволення вимоги позивачки про стягнення з відповідачів судових витрат (т.3 а.п.211-214).

У судовому засіданні позивачка та її представники підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_6 , його представник ОСОБА_2 , представниця відповідача Міністерства юстиції України Шетеля Л.І., представник третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. Прокоф`єв Б.І. у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзивах та запереченнях.

Відповідач ОСОБА_5 , представник відповідача ТОВ «ФК «ПАРІС» у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представниця відповідача АТ «Райффайзен Банк» у судове засідання не з`явилася, проте подала заяву, у якій просила провести розгляд справи без її участі (а.п.243).

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Задорожний О.С. та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного переконання.

18.11.2015 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 (а.п.59-70, т.2 а.п.168-177, 203-209).

На виконання умов договору про надання споживчого кредиту №0 був укладений договір іпотеки 7426-94447/1 від 18.11.2015, згідно з яким ОСОБА_5 передав в іпотеку банку, в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 951 кв.м з кадастровим номером :05:004:0273 (а.п.71-81, т.2 а.п.174-179, 209-214).

02.09.2020 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області були видані виконавчі листи про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на користь АТ «УкрСибБанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 в розмірі 508461,51 грн та судових витрат (а.п.82-83, 84-85).

На підставі виконавчого листа №742/2666/20 від 18.05.2021, виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованості за договором позики (а.п.139-140, т.2 а.п. 110), 02.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. було відкрите виконавче провадження №66336797 (а.п.141-142, т.2 а.п. 111).

На підставі виконавчого листа №742/2669/20 від 19.01.2021, виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованості за договором позики (а.п.143-144, т.2 а.п.112), 31.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. було відкрите виконавче провадження №66661783 (а.п.145-146, т.2 а.п.113).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. від 10.11.2021 було накладено арешт на будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 951 кв.м з кадастровим номером :05:004:0273, що належать боржнику ОСОБА_5 (а.п.117-120, 147-150, т.2 а.п.114-115).

10.11.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. виконавчий лист №742/2669/20 від 19.01.2021 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованості за договором позики, керуючись п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», було повернуто стягувачу ОСОБА_6 (а.п.153-154, 250-251, т.2 а.п.117).

11.11.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. виконавчий лист №742/2666/20 від 18.05.2021 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованості за договором позики, керуючись п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», було повернуто стягувачу ОСОБА_6 (а.п.151-152, 248-249, т.2 а.п.116).

28.10.2022 між ТОВ «Девелоп Фінанс» та ОСОБА_7 був укладений договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань №28.10/2022-ДФ, за яким ОСОБА_7 набула право вимоги за кредитним договором №0 (а.п.86-97, т.2 а.п.182-188, 217-223).

Також, 28.10.2022 між ТОВ «Девелоп Фінанс» та ОСОБА_7 був укладений договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки №7426-944447/1 (а.п.99-102, т.2 а.п.180-181, 215-216).

Таким чином, ОСОБА_7 набула право вимоги до ОСОБА_5 , а також право на задоволення своїх вимог за рахунок майна, переданого в іпотеку.

Укладення договорів між ТОВ «Девелоп Фінанс» та ОСОБА_7 та перехід права вимоги за договором іпотеки 7426-94447/1 від 18.11.2015 до ОСОБА_7 підтверджується також копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №313681566 від 28.10.2022, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №313689228 від 28.10.2022 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №313687414 від 28.10.2022 (а.п.103, 105-106, 107-108, т.2 а.п.188-189, 189-190, 190-191).

03.05.2023 між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було укладено договір про внесення змін до Кредитного договору №0 від 18.11.2015, за яким сторони дійшли згоди, що позичальник зобов`язаний повернути грошові кошти в строк до 18.08.2045 та сплачувати відсотки в розмірі 5% річних від суми кредиту до дня фактичного повернення грошових коштів (а.п.109, т.2 а.п.155, 195).

05.04.2024 між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожним О.С., за яким ОСОБА_4 купила житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273 (а.п.110-113, т.2 а.п. 121-122, 191-193), що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав №372990043 від 05.04.2024 та копією витягу з Державного реєстру речових прав №372991533 від 05.04.2024 (а.п.114-115, 163-166, 116, т.2 а.п.193-194).

Факт укладення договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожним О.С, за яким ОСОБА_4 купила житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273, підтверджується також копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №376005277, з якої також вбачається, що зазначене нерухоме майно перебуває в арешті (а.п.211-218, т.2 а.п.134-135).

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24.04.2024 було відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , АТ «Райффайзен Банк», АТ «Кредобанк», ОСОБА_6 , ТОВ «ФК «Паріс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідачів приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М., про скасування арешту (т.2 а.п.118-119).

З копії листа №11255 від 29.04.2024 приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. вбачається, що в рамках зведеного виконавчого провадження №62078346 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273, накладено арешт. Виконавчі документи повернуті стягувачу, керуючись п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Арешти з майна боржника не знімались. Право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273 зареєстроване за ОСОБА_4 (а.п.159-162, т.2 а.п.119-120).

Факт неодноразового накладення арешту на майно боржника ОСОБА_5 , зокрема, на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273, підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №376459882 від 29.04.2024 (а.п.167-210, т.2 а.п.123-133).

На підставі виконавчого листа №742/2666/20 від 18.05.2021, виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованості за договором позики, 29.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. було відкрите виконавче провадження №74876629 (а.п.221-222, т.2 а.п.137).

На підставі виконавчого листа №742/2669/20 від 19.01.2021, виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованості за договором позики, 29.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. було відкрите виконавче провадження №74876399 (а.п.219-220, т.2 а.п.136).

01.05.2024 ОСОБА_6 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії та рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С., у якій просив визнати вчиненим з порушенням Закону та анулювати рішення державного реєстратора від 05.04.2024 №72443544, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожним О.С. щодо реєстрації права власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273 та житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.123-132, т.2 а.п.106-108).

31.05.2024 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Задорожний О.С. надавав письмові пояснення по суті скарги ОСОБА_6 (т.2 а.п.153-154).

04.06.2024 ОСОБА_7 надала пояснення відносно скарги ОСОБА_6 (т.2 а.п.162-168, 197-203).

На підставі висновку центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 06.06.2024 (а.п.226-232, т.2 а.п.232-235), Наказом Міністерства юстиції України від 19.06.2024 №1820/5 скаргу ОСОБА_6 було задоволено та визнано прийнятим з порушенням ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення від 05.04.2024 №72443544 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С. (а.п.225, т.2 а.п.232).

З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №383965421 від 21.06.2024 вбачається, що на виконання Наказу Міністерства юстиції України від 19.06.2024 №1820/5 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 19.06.2024 Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України було внесено: запис №73724568 про скасування реєстраційної дії, зокрема рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С. №72443544 від 05.04.2024 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким за ОСОБА_4 було зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273 та запис №73725109, яким було скасоване речове право ОСОБА_4 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та поновлено запис про право власності ОСОБА_5 на зазначене нерухоме майно (а.п.234-248).

У рамках зведеного виконавчого провадження №74881785, постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. від 21.06.2024 було зроблено опис та накладено арешт на майно боржника ОСОБА_5 , а саме: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273 (а.п.252-256), що підтверджується також копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №384797327 від 28.06.2024 та копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №384795468 від 28.06.2024 (а.п.257-258, 259-260).

На виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. від 02.07.2024 (т.2 а.п.18-19), оцінювачем ОСОБА_9 було підготовлено звіт про оцінку садиби, до складу якої входять житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та визначено вартість об`єкта в розмірі 2744800,00 гривень (т.2 а.п.20).

Також, 05.07.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. зроблена заявка на реалізацію арештованого майна, а саме: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273 (т.2 а.п.21-22).

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» основними стадіями виконавчого провадження є: відкриття виконавчого провадження; підготовка до примусового виконання; вжиття заходів примусового виконання рішення; закінчення виконавчого провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

За приписами ч.1 п.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Законодавством не передбачено зняття арешту з майна боржника у разі повернення виконавчого документа на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу спірних житлового будинку та земельної ділянки від 05.04.2024 було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожним О.С. під час існування одинадцяти не скасованих арештів.

У постанові від 06 серпня 2021 року у справі № 639/6370/18 Верховний Суд виклав правову позицію про те, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 Цивільного кодексу України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа. Як вбачається з установлених судами попередніх інстанцій обставин справи, з укладенням оспорюваного договору про відступлення права вимоги відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги.

Аналогічний висновок вперше був сформований Верховним Судом у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18).

Аналогічні правові позиції були підтверджені і пізніше та відповідний підхід не змінений судовою практикою Верховного Суду і до даного часу.

16 березня 2021 року у постанові по справі № 906/1174/18 Велика Палата Верховного Суду лише уточнила висновок, сформульований у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18), конкретизувавши цей висновок так, що відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації.

Крім того, 15.03.2022 було прийнято Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану яким розділ VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку" доповнено п. 5-2 такого змісту:

"5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на нерухоме майно (нерухомість), оформлене в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами, укладеними після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", або за договорами, до яких після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій".

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

За змістом ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва та державної реєстрації прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом: 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень однією із підстав для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом.

Ч.1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що Міністерство юстиції України: забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав; здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав; забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем; організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав; здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; складає протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення; організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів; надає узагальнені роз`яснення щодо застосування законодавства з питань державної реєстрації прав; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно- правовими актами.

Відповідно до ч.1,2 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції У країни.

Згідно з ч.3 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу: про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації); про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації); про залишення скарги без розгляду по суті.

Відповідно до ч. 7 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України приймає рішення про: скасування рішення державного реєстратора, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України; тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав, Міністерством юстиції України або його територіальним органом, яким прийнято відповідне рішення, протягом п`яти робочих днів вирішується питання про передачу на розгляд іншого державного реєстратора документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Порядок), який визначає процедуру здійснення Міністерством юстиції України та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України.

Пунктом 2 Порядку визначено, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Міністерством юстиції України та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом.

Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.

Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерством юстиції України чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення про які затверджуються Міністерством юстиції України. Склад колегій затверджується Міністерством юстиції України чи відповідним територіальним органом.

Відповідно до п. 13, 14 Порядку за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально, колегія формує висновок про те чи: встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України; підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Міністерством юстиції України чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Міністерство юстиції України чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

Законодавством не передбачено вимоги щодо зазначення мотивів у рішенні уповноваженого органу про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні, а тільки його форму - наказ (ч.6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Однак, висновок комісії з розгляду скарг, на підставі якого приймається рішення, має бути вмотивованим та містити мотиви його прийняття, оскільки тільки такий висновок дає змогу прийняти належне та обґрунтоване рішення уповноваженому органу.

Вмотивоване рішення - це рішення, прийняте на підставі належної оцінки фактів та доказів, з урахуванням усіх заявлених аргументів сторін, із подальшим застосуванням відповідних норм законодавства.

Тобто, уповноважений орган має оцінити висновок комісії з розгляду скарг, його мотивацію, обґрунтованість, і за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

За таких обставин, констатується, що застосована відповідачем санкція як юридичний вид відповідальності у вигляді тимчасового блокування позивачу доступу до Державного реєстру прав є співмірним, пропорційним та адекватним заходом реагування на такі порушення, який переслідує легітимну мету, є необхідним і достатнім для виправлення і попередження нових порушень та зловживань у сфері державної реєстрації прав.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у низці постанов, зокрема: від 25.02.2021 у справі №826/5212/18,від 03.02.2023 по справі №140/16587/21, від 29.08.2022 у справі № 160/4731/20, від 27.01.2023 у справі № 380/25365/21 та від 24.05.2023 по справі № 464/8946/21.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд дійшов переконання, що вчинений правочин та дії державного реєстратора щодо реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер :05:004:0273, які на момент укладення договору купівлі-продажу перебували під неодноразово накладеним арештом, про що були внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_4 суперечить чинному законодавству, та порушують права стягувачів по виконавчих провадженнях, а відтак реєстрація права власності за позивачкою була вчинена незаконно, а Наказ Міністерства юстиції України №1820/5 від 19.06.2024 є правомірним та вмотивованим та його пункти не підлягають скасуванню, з чого можна зробити висновок, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Оскільки суд вирішив відмовити в задоволенні позову, а представництво відповідача ОСОБА_6 здійснював адвокат Джура С.П. на підставі договору про надання правничої допомоги №30/24 віл 18.07.2024, сума витрат відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 04.02.2025 становить 10000,00 гривень, що є співмірним складності справи, то заява представника відповідача ОСОБА_6 адвоката Джури С.П. підлягає задоволенню.

Крім того, представництво інтересів третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. здійснював адвокат Прокоф`єв Б.І. Сума витрат на правничу допомогу підтверджується договором №01/09/22 від 01.09.2022, копією детального опису робіт, з якого вбачається, що сума витрат становить 15000,00 гривень, що є співмірним складності справи, та копією квитанції, тому вимога представника третьої особи про стягнення з позивачки судових витрат підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ-00015622, адреса: вул.Архітектора Городецького, буд.13, м.Київ, 01001), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ), акціонерного товариства «РАЙФФАИЗЕН БАНК» (код ЄДРПОУ-14305909, адреса: вул.Алмазова Генерала, буд.4А, м.Київ, 01011), товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» (код ЄДРПОУ-38962392, адреса: вул.Велика Васильківська, буд.77-А, м.Київ, 03150), треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: проспект Перемоги, буд.139, оф.420, м.Чернігів, 14013), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Задорожний Олександр Сергійович (адреса: вул.Лютеранська, буд.3, м.Київ, 01001), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_5 ), про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.04.2025.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО