Справа № 289/1856/24
Номер провадження 2/289/100/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Кириленка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Науменко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Радомишльської міської ради Житомирської області, ОСОБА_2 , Радомишльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни в актовий запис про народження цієї дитини.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . Відомості відносно батька дитини ОСОБА_4 внесені без згоди ОСОБА_3 . Позивач займається вихованням вказаної дитини, матеріально її забезпечує.

Ухвалою суду від 13.09.2024 відкрито загальне провадження у даній справі (а.с. 34).

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17.02.2011 Кочерівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області, актовий запис № 1, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 17).

Відповідно до актового запису про народження №1, вбачається, що ОСОБА_5 народила ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , прізвище « ОСОБА_7 » та по батькові якого вказано « ОСОБА_8 », підстава запису відомостей про батька заява матері та батька дитини про визнання батьківства від 17.02.2011. Правильність такого запису, не оспорювалася. Вказаний запис є чинним, наразі не змінений і не скасований (а.с. 64).

22.04.2014 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на ОСОБА_9 , та від даного шлюбу у них народилися діти: 13.08.2013 - ОСОБА_10 , та 04.12.2022 - ОСОБА_11 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 14, 18, 19).

Відповідно до акту обстеження соціального стану від 24.04.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_2 з чоловіком ОСОБА_1 та трьома неповнолітніми дітьми ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 (а.с. 20).

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

У пункті 10 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України).

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

У постанові від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц Верховний Суд дійшов висновку, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у такій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Слід зазначити, що висновок експертизи з питання походження дитини є одним з ключових доказів, який підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Вказані висновки також викладено у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 444/526/18, від 08 березня 2023 року у справі № 205/5698/21, від 20 вересня 2024 року у справі № 183/2690/21.

При цьому в якості доказів батьківства можуть розглядатися різноманітні документи (листи, заяви за місцем роботи про надання матеріальної допомоги тощо), усні заяви та поведінка відповідача під час вагітності матері та після народження дитини (турбота про матір, вітання з новонародженим, обрання імені дитині та інше). Усе це може прямо чи опосередковано свідчити про те, що батьком дитини є саме позивач (постанова Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 444/526/18).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим судова молекулярно-генетична експертиза у даній справі не проводилась, а матеріали справи не містять доказів того, що позивач та відповідач ОСОБА_2 спільно проживали і вели спільне господарство до народження дитини ОСОБА_4 , а вже після його народження займалися спільним вихованням та утриманням.

Отже, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених у позові вимог.

Водночас, як було зазначено раніше дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду заяви про визнання позову, однак, таке визнання відповідачами позову суперечить закону та порушує права, свободи та інтереси неповнолітньої дитини, тому суд, відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, не приймає визнання вказаними відповідачами позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 126, 128 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 211, 258, 259, 263-265, 293, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Служби у справах дітей Радомишльської міської ради Житомирської області (місцезнаходження: вул. Соборний майдан, буд. 12, м. Радомишль, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12201, ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), Радомишльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: вул. 9-го Січня, буд. 2-А, м. Радомишль, Житомирська обл., 12201, ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про визнання батьківства відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО