Провадження № 2/175/2366/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" квітня 2025 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Соломонович К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Третя Краматорська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Третя Краматорська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір - ОСОБА_3 , яка на момент смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 4,93 гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Вказану земельну ділянку ОСОБА_3 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , але належним чином свої спадкові права не оформила.

Також зазначив, що спадщину після смерті матері прийняв, оскільки проживав та був зареєстрований разом з нею на момент її смерті. У 2019 році звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нотаріусу не був наданий оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Щодо інших спадкоємців зазначив, що відповідач по справі ОСОБА_2 також є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , як її син, і він також був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою.

Враховуючи, що йому невідомо де знаходиться правовстановлюючий документ на земельну ділянку, просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частку земельної частки (паю) розміром 4,93 в умовах кадастрових гектарів із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Крупської» м. Краматорська Донецької області, без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв не надавав.

Представник третьої особи про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.10.2019 серії НОМЕР_1 , повторно виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №14.

Відповідно до довідки Ясногірської селищної ради від 20.09.2019 № 02-23/986, на момент смерті ОСОБА_4 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та фактично проживала за адресою:, АДРЕСА_1 , з сім`єю: донька ОСОБА_3 , зять ОСОБА_5 , онук ОСОБА_1 , онук ОСОБА_2 , онук ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про народження від серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №8. Матір`ю записана ОСОБА_4 . Даний факт також підтверджується витягом здержавного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №6 від 18.10.2019.

26.01.1980 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 та змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 5 від 15.01.2020.

Згідно свідоцтва про народження від 30.08.2019 серії НОМЕР_3 , повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис №53. Батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.10.2019 серії НОМЕР_4 , видане повторно Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №136.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.01.2020, зареєстрованому в реєстрі № 49, виданого державним нотаріусом Третьої Краматорської державної нотаріальної контори Полянських В.В., посвідчено, що спадкоємцями майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається з: житлового будинку та допоміжних будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 , є її: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на частку, син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 на частку.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.01.2020, зареєстрованому в реєстрі № 50, виданого державним нотаріусом Третьої Краматорської державної нотаріальної контори Полянських В.В., посвідчено, що спадкоємцями майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається з: земельної ділянки площею 0,1500 га, розташованої в АДРЕСА_1 , що визначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :00:005:0491, є її: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на частку, син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 на частку.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Третьої Краматорської державної нотаріальної контори Полянських В.В., зазначено, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняла спадщину після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформила своїх спадкових прав (спадкова справа № 322/2006). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), відмовлено, оскільки не надано правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0069654 від 27.10.1997, зазначено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) видано члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Крупської, м. Краматорськ Краматорської міської ради Донецької області, ОСОБА_4 , на підстави рішення розпорядження Краматорської міської ради від 24.10.1997 року №314р, в тому , що їй належить право на змельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Крупської розміром 4,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Зазначене також підтверджується копією довідки АФ "Степна" та договором оренди земельної ділянки.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року (далі - Указ Президента № 720/95) паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

У пункті 2 Указу Президента № 720/95 зазначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України 1990 року право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право.

У частині другій статті 23 ЗК України 1990 року зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Таким чином, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією (п. 5 Указу від 08 серпня 1995 року № 720/95).

Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до довідки Ясногірської селищної ради від 20.09.2019 № 02-23/985, на момент смерті ОСОБА_3 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та фактично проживала за адресою:, АДРЕСА_1 , з сім`єю: син ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 , племінник ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При цьому у положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_3 , яка фактично спадщину прийняла після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не оформила своїх спадкових прав. Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки був зареєстрований з померлою на день смерті.

Позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 та свідоцтво про право на спадщину за законом земельної ділянки площею 0,1500 га, розташованої в АДРЕСА_1 , але відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), оскільки не надано правовстановлюючого документу на земельну ділянку

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом, тому суд приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 265, 268 ЦПК України, ст. 1261, 1262, 1268, 1270 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Третя Краматорська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на 1/2 частку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну частку (пай) загальною площею 4,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективного сільськогосподарського підприємства імені Крупської м. Краматорська Донецької області, яка належала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0069654 від 27.10.1997.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання, складання повного судового рішення).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. М. Білоусова