КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 квітня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи №755/11032/23

Головуючий у першій інстанції - Яровенко Н.О.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9004/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Саліхова В.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року, з урахуванням ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2024 року про виправлення описки, позов ПАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «АК «Київодоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 62 398 грн. 64 коп., 3% річних у розмірі 5 414 грн. 79 коп. та інфляційних витрат у розмірі 27 906 грн. 64 коп., а всього 95 720,07 грн. Стягнуто ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «АК «Київодоканал» судові витрати у розмірі 1342,00 грн. судового збору з кожного відповідача та 17,50 грн. з кожного відповідача за отримані відомості з Державного реєстру речових прав».

Не погодившись з рішенням районного суду, 07 березня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу у порядку ст. 355 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2025 року дану справу було призначено головуючому судді ОСОБА_5., судді, які входять до складу колегії: Сушко Л.П., Желепа О.В.

Ухвалою Київського апеляційного суду у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_5. від 14 березня 2025 року відтерміновано вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року. Витребувано матеріали цивільної справи.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 10 квітня 2025 року звільнено ОСОБА_5 з посади судді Київського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду № 538/06.1-01/25 від 15 квітня 2025 року, у зв`язку з настанням обставин, які унеможливлюють продовження суддею-доповідачем ОСОБА_5. розгляд судової справи № 755/11032/23 (а/п22-ц/824/9004/2025) призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2025 року дану справу було призначено головуючому судді - Саліхову В.В., судді, які входять до складу колегії - Євграфова Є.П., Левенець Б.Б.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність прийняття даної справи до свого провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Саліхова В.В., судді, які входять до складу колегії - Євграфова Є.П., Левенець Б.Б.

16 квітня 2025 року повторно витребувано матеріали цивільної справи.

23 квітня 2025 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 24 квітня 2025 року передана судді-доповідачу.

Згідно з вимогами ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Отже, апелянтами пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Безпосередньо в апеляційній скарзі апелянти заявили клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначили, що оскаржуване рішення було отримано ОСОБА_4 лише 28 лютого 2025 року, на підтвердження чого в матеріалах справи є розписка про ознайомлення з матеріалами справи від 28 лютого 2025 року.

Зазначали, що апелянти перебували в евакуації на заході України весь період розгляду справи в суді, що пов`язано з обставинами непереборної сили - воєнним станом, запровадженим в Україні.

В матеріалах справи відсутні докази отримання копії оскаржуваного рішення апелянтами, однак в матеріалах справи міститься розписка про ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_6 28 лютого 2025 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст. 129 Конституції України про забезпечення права на апеляційний перегляд справи, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до ч. 1 ст.127 ЦПК України суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження рішення суду підлягає поновленню.

Проте апеляційне провадження не може бути відкрито апеляційним судом у зв`язку з наступним.

Безпосередньо в апеляційній сказі апелянти просили звільнити їх від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення як споживачів на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Преамбула Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі №761/24881/16-ц зазначила, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів. Велика Палата констатувала, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді.

Отже, Велика Палата Верховного Суду визначила єдиний підхід щодо застосування судами норм матеріального права під час визначення, чи звільнена особа від сплати судового збору за звернення до суду із позовом на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», сформулювавши, що виключно позивачі - споживачі у таких справах звільняються від справляння судового збору на всіх стадіях судового розгляду.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 160/15864/20 зазначено, що стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.

Ураховуючи наведене, споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у випадку, якщо вони є позивачами і звертаються до суду з позовами про захист прав споживачів.

Зокрема, такої ж позиції дотримується Верховний Суд при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за подачу касаційної скарги особами, які не мають процесуального статусу позивача (ухвала від 10 січня 2023 року у справі №344/8736/21).

У даній справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є відповідачами, відтак, скаржники мають сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на судове рішення у даній справі. Отже, апелянти не можуть бути звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За подання позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 684 грн., тому за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду передбачена сплата судового збору у розмірі 4 026 грн. (2 684 грн. ? 150 %)

Таким чином, апелянтам за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі у розмірі 4 026 грн. на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Оригінал квитанції (платіжного доручення) з підписом відповідального виконавця банку і печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення або документи, які підтверджують право апелянта бути звільненим від сплати судового збору відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» має бути направлено до Київського апеляційного суду.

Крім того, згідно з п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються: копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

До апеляційної скарги апелянти додали докази надсилання апеляційної скарги ПАТ «АК «Київводоканал».

Однак апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подана до суду засобами поштового зв`язку, а відтак, до апеляційної скарги повинні бути додані копії скарги та доданих до неї письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи (п. 2 ст. 356 ЦПК України).

Згідно з актом № 305/0106/ 25 Київського апеляційного суду від 11 березня 2025 року в апеляційній скарзі, яка надійшла від ОСОБА_2 , не виявилося копії апеляційної скарги відповідно кількості сторін у справі, вказаної в додатках до апеляційної скарги.

Відтак, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги не додано копії скарги та додані до неї письмові матеріали відповідно до кількості учасників справи.

Також, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України.

Так, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте, апелянтом не виконано вимоги п. 2 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, а саме не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у особи, яка подає апеляційну скаргу.

З огляду на викладене, апелянтам на виконання вимог цієї ухвали слід направити до Київського апеляційного суду квитанцію про сплату судового збору в розмірі 4 026 грн., нову редакцію апеляційної скарги з зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у скаржника разом зкопіями скарги та доданими письмові матеріали відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

За таких обставин, скарга підлягає залишенню без руху для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 33, 185, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Прийняти до свого провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року.

Поновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Попередити апелянтів, що у разі невиконання вказаних вимог суду та неподання доказів їх виконання до Київського апеляційного суду у встановлений строк, апеляційну скаргу може бути визнано неподаною та повернуто її апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Саліхов