Справа №: 272/179/25
Провадження № 2/272/334/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

з участю секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

встановив:

у лютому 2025 року ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" через підсистему Електронний суд звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість кредитним за договором № 1317-7942 від 18.12.2023 у розмірі 17748,00 грн.

Позовну заяву ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" обґрунтовує тим, що 18.12.2023 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1317-7942.

Відповідно до умов договору № 1317-7942 відповідачка отримала кредит у розмірі 3900,00 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 7 календарних днів; знижена процентна ставка 2,50 % в день, стандартна процентна ставка 3,00 % в день.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачці кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору.

У порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов`язання за укладеним кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 16.01.2025 наявна заборгованість, з урахуванням застосованої Програми лояльності, у розмірі 17784,00 грн, з яких: 3900,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 13884,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Вказану суму боргу та судові витрати позивач просить стягнути із відповідачки.

09.04.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначила, що при оформленні кредитної лінії ОСОБА_1 не було повідомлено про умови кредитування. Кредитна лінія оформлена строком на 7 днів. Будь-які інші умови та примірник кредитного договору відповідачці не було надано після кредитної лінії.

Нарахування передбачених відсотків за користування кредитом після закінчення строку кредитування є неможливим. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, застосуванню підлягають положення ст. 625 ЦК України.

Заявлений строк користування кредитом становить 7 календарних днів з дня його надання.

ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 3900.00 грн у заявлений строк кредитування, який складає 7 календарних днів з дня надання кредиту, при цьому Позивачем нараховано відсотки за користування виходячи зі строку кредитування в 300 днів.

Зазначення у Договорі двох строків кредитування призводить до неправильного тлумачення та розуміння його сторонами, зокрема Позичальником.

Відповідачка, отримуючи кредит 18.12.2023 вважала, що повинна була повернути його 24.12.2023, оскільки заявляла саме про такий строк. Однак Позивач, нараховуючи заборгованість по відсотках, виходив з іншого строку кредитування.

За вказаних обставин, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, починаючи з 25.12.2023 у ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" відсутнє право нараховувати проценти за кредитним договором.

У випадку нарахування Позивачем неустойки, то вона є явно завищеною, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а тому підлягає зменшенню.

Ураховуючи вказане, на думку представника позивачки, нараховані проценти за користування кредитом у заявлений строк (24.12.2023) становлять 682,50 грн., а загальна сума боргу - 4582,50 грн.

Крім того, у поданому відзиві представник позивача зазначає, що ТОВ "Укр Кредит Фінанс" у позові посилається на те, що Позивачем через партнера АТ КБ "ПриватБанк", з котрим укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019, було видано відповідачці кредитні кошти на картковий рахунок вказаний нею в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ "ПриватБанк" про перерахування коштів від ТОВ "Укр Кредит Фінанс" через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача (відповідача) у розмірі 3900,00 грн., чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.

Станом на 25.02.2025 (дату подачі позовної заяви) загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідачки, які виникли на підставі кредитного договору становлять 17 784,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 3 900,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 13884,00 грн;

Позивачем не надано до позовної заяви доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та АТ КБ "ПриватБанк", яке здійснило переказ коштів на рахунок відповідачки від імені позивача, а саме, договору № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019.

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо перерахування коштів від ТОВ "Укр Кредит Фінанс" як кредитних на рахунки АТ КБ "ПриватБанк" для здійснення переказу коштів на виконання вимог Договору про відкриття кредитної лінії № 1317-7942 від 18.12.2023 для подальшого переказу їх відповідачці.

Ураховуючи зазначене, підстави до задоволення позову відсутні, з огляду на недоведеність позивачем факту надання відповідачці кредиту в сумі, зазначеній в позовній заяві.

З огляду на вказане, матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ "Укр Кредит Фінанс" умов п. 4.6 договору про відкриття кредитної лінії №1317-7942 від 18.12.2023 щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Крім того, матеріали справи не містять даних, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті Договору, саме Черниш Л.В.

Відтак, з огляду на докази, наявні в матеріалах справи, неможливо ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачці, оскільки повної інформації щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідачки матеріали справи не містять.

Ураховуючи викладене, представник відповідачки просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, однак у позовній заяві зазначила, що не заперечує щодо розгляду справи у її відсутність та не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника відповідачки на адресу суду 09.04.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому не міститься заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Інших заяв та клопотань до суду не надходило.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При вирішенні спору суд виходить з наступного:

За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що 18.12.2023 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1317-7942. Вказаний договір про надання кредиту підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором С1277.

На підтвердження позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало суду копію зазначеного договору про відкриття кредитної лінії № 1317-7942 від 18.12.2023.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд доходить до висновку про укладеність вказаного кредитного договору між відповідачкою та ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачкою не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно п.4.1. кредитного договору розмір Кредиту (сума Кредиту) становить 3900,00 грн. Дата надання/видачі Кредиту: 18.12.2023 (п. 4.2. Договору).

Пунктами 4.7.-4.10. Договору визначено, що Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у цьому Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Промо- ставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності.

Базовий період складає 7 (сім цілих, нуль сотих ) календарних днів.

Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду, крім наступного випадку: якщо Позичальник у поточному Базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного Базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору.

Сплату процентів за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначних графіком платежів (який є Додатком 3 до Договору) дат, які є останніми днями відповідних Базових періодів. У разі несплати процентів за користування Кредитом не пізніше останнього дня будь-якого Базового періоду. Позичальник зобов`язаний починаючи із наступного календарного дня сплачувати проценти за користування Кредитом кожного календарного дня Строку кредитування до дати погашення простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування Кредитом у повному обсязі. У випадку погашення простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування Кредитом у повному обсязі в подальшому сплату процентів за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного Базового періоду із урахуванням положень п. 4.8. цього Договору. Проценти за користування Кредитом вважаються сплаченими з моменту зарахування грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця. Позичальник підписанням цього Договору підтверджує та розуміє, що після ініціювання Позичальником переказу коштів з власного рахунку на рахунок Кредитодавця проходить певний час до моменту зарахування сплачених Позичальником коштів на рахунок Кредитодавця, а також те, що ризики того, що сплачені Позичальником кошти можуть надійти на рахунок Кредитодавця із затримкою, несе Позичальник.

Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою:

Стандартна процентна ставка становить 3.00% (три цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою).

Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі - Строк кредитування). Надання додаткових грошових коштів Позичальнику у рахунок Кредиту на підставі Додаткової угоди не змінює Строк кредитування. Дата повернення (виплати) Кредиту 12.10.2024 року. Строк дії Договору є рівним Строку кредитування. У будь-якому випадку Договір діє до 24 (двадцять четвертої) години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Продовження Строку кредитування або строку дії Договору або строку виплати кредиту в односторонньому порядку Кредитодавцем або Позичальником не допускається. У Позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим Договором.

Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає два мільйони шістсот сімдесят сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять цілих, нуль сотих відсотки(-ів).

Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення цього Договору (за весь Строк кредитування) складає: 39 000,00 гри. та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування Кредитом (пункти 4.12.-4.14. Договору).

Згідно до п. 5.1. Договору Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю отриманий Кредит та нараховану Кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована Кредитодавцем) в останній календарний день Строку кредитування, вказаного у п. 4.12. цього Договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим Кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця.

Умовами п. 11.3.1. Договору визначено, що Позичальник даним підтверджує, що, до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті Кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Згідно п. 1.1. Договору, базовий період сплати відсотків - проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у розділі 4 цього Договору і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця.

Таким чином посилання відповідачки на те, що вона не була ознайомлена з умовами кредитування та строк кредитування становить 7 днів не знайшли свого підтвердження, оскільки кредитним договором визначено строк кредитування 300 днів, тобто до 12 жовтня 2024 року та Позивальник до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, про що свідчить її підпис одноразовим ідентифікатором.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

На підтвердження перерахування відповідачці кредитних коштів у розмірі 3900,00 грн. позивачем надано суду довідку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування ОСОБА_1 суми кредиту за договором № 1317-7942 від 18.12.2023 на картковий рахунок НОМЕР_1 та лист АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019, яким підтверджується проведення 18.12.2023 платежу у розмірі 3900,00 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 .

У поданому відзиві представник відповідачки, адвокат Скользнєва В.В., зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні докази щодо виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором в частині перерахування кредитних коштів, однак вказує, що ОСОБА_1 18.12.2023 надано кредит у розмірі 3900,00 грн але остання не погоджується з періодом нарахування відсотків за користування кредитом.

З урахуванням того, що відповідачкою не заперечується та не спростовується належними і допустимими доказами факт отримання кредитних коштів у розмірі 3900,00 грн, при наявності довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування ОСОБА_1 суми кредиту за договором № 1317-7942 від 18.12.2023 на картковий рахунок НОМЕР_1 та листа АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay, суд доходить до висновку, що вказані докази та визнані відповідачкою обставини у своїй сукупності доводять факт виконання Кредитодавцем своїх договірних зобов`язань в частині перерахування коштів.

Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка двічі здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором.

За умовами Договору ОСОБА_1 зобов`язалась повернути отримані нею грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за вказаним договором.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс», з урахуванням застосованої Програми лояльності, у розмірі 17784,00 грн, з яких: 3900,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 13884,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, яка нараховувалася до 12 жовтня 2024 року, тобто до строку дії кредитного договору.

Із вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що після закінчення строку дії кредитного договору, який сплинув 12 жовтня 2024 року, заборгованість по процентам не нараховувалася.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 допустила неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно нею не сплачується.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають компенсації витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422, 40 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", , місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, заборгованість за кредитним договором № 1317-7942 від 18.12.2023 у розмірі 17748 (сімнадцять тисяч сімсот сорок вісім) грн., 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", , місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:В. В. Карповець