ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2025 року м. Кропивницький

справа № 385/456/24

провадження № 22-ц/4809/729/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

за участю секретаря Соловйової І.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна за апеляційною скаргою адвоката Остащенко Олесі Миколаївни в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2025 року (суддя Панасюк І.В.)

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2025 року представник відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , адвокат Остащенко О.М. звернулася до Гайворонського районного суду Кіровоградської області із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована наступним.

22.05.2024р Гайворонським районним судом Кіровоградської області постановлено ухвалу в справі №385/456/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, якою до ОСОБА_2 застосовано заходи процесуального примусу у формі тимчасового вилучення через державного виконавця оригіналів правовстановлюючих документів та стягнуто в дохід державного бюджету 4 542,00 гривні.

Підставою для видачі виконавчого документу є судова ухвала від 22.05.2024р у справі №385/456/24, постановлена за наслідком ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області №385/334/24 від 05.03.2024р, якою задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Ухвала Гайворонського районного суду Кіровоградської області №385/334/24 від 05.03.2024 р, скасована ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.01.2025 р.

Тому, припинили існувати обставини, які стали підставою для видачі виконавчого документа, а саме ухвали від 22.05.2024р у справі №385/456/24, з урахуванням висновків Верховного Суду, сформованих в постанові від 16.01.2018р №755/15479/14-ц, існують підстави для визнання виконавчого документу, а саме ухвали від 22.05.2024р №385/456/24 такою, що не підлягає виконанню.

Позиція сторони позивача на подану заяву

У лютому 2025р представник ОСОБА_1 адвокат Чорний С.О. подав заяву, якою просить залишити заяву ОСОБА_2 без задоволення. Акцентував увагу, що ухвала від 22.05.2024р, якою накладений штраф на відповідача, є засобом процесуального примусу для забезпечення належної повідки сторони у справі. Відсутні правові підстави визнавати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Судове рішення

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2025 року у задоволені заяви представника заявника ОСОБА_2 адвоката Остащенко Олесі Миколаївни про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Суд виснував, що ухвала Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2024 року постановлена відповідно до положень ст.ст. 146, 148 ЦПК України, які входять до глави 9 Розділу І ЦПК України «Заходи процесуального примусу», а тому є по своїй суті не лише виконавчим документом, а й процесуальним рішенням суду, яке підлягає самостійному оскарженню і саме лише її скасування, виключає можливість здійснення відповідних виконавчих дій.

Апеляційна скарга

Не погоджуючись з судовою ухвалою адвокат Остащенко Олеся Миколаївна, яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, якою просить скасувати ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.02.2025р. № 385/456/24 в повному обсязі та задовольнити заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та визнати виконавчий документ - ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2024р у справі №385/456/24, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування оскарження вказано про порушення судом норм процесуального права, так суд першої інстанції не врахував, що підставою для видачі виконавчого документу - ухвали від 22.05.2024р в справі №385/456/24, стала ухвала Гайворонського районного суду Кіровоградської області №385/334/24 від 05.03.2024р, якою задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Ухвала Гайворонського районного суду Кіровоградської області №385/334/24 від 05.03.2024р, скасована ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.01.2025р. Таким чином, скасоване рішення (ухвала від 05.03.24р.) на підставі якого видано виконавчий документ - ухвала від 22.05.2024р №385/456/24.

Відзив на апеляційну скаргу

Адвокат Чорний С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що суд першої інстанції звернув увагу, що ухвала Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2024 року винесена відповідно до положень ст.ст. 146, 148 ЦПК України, які входять до глави 9 Розділу І ЦПК України «Заходи процесуального примусу», а тому є по своїй суті не лише виконавчим документом, а й процесуальним рішенням суду, яке підлягає самостійному оскарженню і саме лише її скасування, виключає можливість здійснення відповідних виконавчих дій.

У справі ОСОБА_2 добровільно не виконав зобов`язань, покладених на нього Гайворонським районним судом Кіровоградської області ухвалою від 05.03.2024 року, що й стало причиною накладення на нього штрафу, шляхом винесення ухвали від 22.05.2024 року. Ухвала щодо накладення на Бардецького В.Ю. штрафу є засобом процесуального примусу для забезпечення належної поведінки сторони відповідача у справі, чинність даної ухвали не спростована, тому підлягає виконанню.

Рух справи

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 17 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2025 року.

21 березня 2025 року підготовчі дії у справі закінчено; справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 12 годину 30 хвилин 10 квітня 2025 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про участь представників сторін у судовому засіданні в режимі відеоконференції задовольнити.

Ухвалою суду від 09.04.2025р розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2025 року ухвалено здійснювати в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представником відповідача адвокатом Остащенко Олесею Миколаївною та представником позивачки адвокатом Чорним Сергієм Олександровичем.

Позиція сторін

Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд.

Довідкою секретаря судового засідання від 10.04.2025р та актом від 10.04.2025р, складеного секретарем судового засідання за участю головного спеціалісту сектору з питань інформаційних технологій та технічного захисту, зафіксовано технічний збій, за наслідком чого виникли перешкоди підключення сторін до участі у справі в режимі відео конференції, відтак учасники справи для участі у судовому засіданні не підключилися.

Заяв про відкладення слухання справи під час технічної підготовки судового засідання та з`ясування причин неможливості підключення, сторони не подавали.

Процесуальні обставини у справі

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2024 року задоволено клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу у виді тимчасового вилучення державним виконавцем правовстановлюючих документів та стягнення з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету, де стягувачем виступає Державна судова адміністрація України, штрафу у розмірі 1,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4542 гривні (а.с. 96-101).

Заходи забезпечення доказів застосовані до відповідача ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2024 року №385/334/24, скасовані на підставі ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.01.2025 року №385/334/24 (а.с. 195).

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги за наявними у ній доводами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам закону, а тому вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Норми права

Згідно ч.3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до ч.1ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково,у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей першої та другої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Частиною першою статті 432 ЦПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з частиною другою статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у постановах від 19 вересня 2018 року у справі № 755/7805/13-ц (провадження № 61-16585св18), від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11 (провадження № 61-45337св18), від 13 березня 2019 року у справі № 755/388/15-ц (провадження № 61-15980св18), від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 вказано, що законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-11769ав23), від 09 лютого 2023 року у справі № 824/85/21 (провадження № 61-12579ав22), від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц (провадження № 61-43447св18), від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20 (провадження № 61-10482ав21), від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001(провадження № 61-1762ав22).

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, безпосередньо пов`язане із питанням набрання судовим рішення законної сили, одним із проявів якого є реалізованість й виконуваність судового рішення.

У даній справі сторона відповідача/боржника просить визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, а саме ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2024р у даній справі.

Так, до подання позову у справі ОСОБА_1 звернулась до Гайворонського районного суду Кіровоградської області із заявою про забезпечення доказів.

За результатами розгляду вказаної заяви місцевим судом постановлено ухвалу від 05 березня 2024 року у справі № 385/334/24, відповідно до якої вжито заходи забезпечення доказів шляхом витребування у ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на наступне майно:

1) на нежитлової будівлі магазину, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , набутого на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: НОМЕР_1 , виданого 23 грудня 2015 року;

2) земельну ділянку з кадастровим номером :50:133:0014, площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

3) земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2227, площею 2 га, за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, Гайворонська міська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства;

4) житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; 5) транспортний засіб Тоуоіа Саmrу 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ; зазначено, що ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження, а оскарження ухвали не зупиняє її виконання (а.с. 1-3).

Відповідно до ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 травня 2024 року у даній справі задоволено заяву представника позивачки про витребування доказів; витребувано у ОСОБА_2 документи:

1) оригінал технічного паспорта (технічної документації) на 1/2 нежитлової будівлі магазину, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , набутого на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: НОМЕР_1 , виданого 23 грудня 2015 року;

2) оригінал технічного паспорта (технічної документації) на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

3) технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за кадастровим номером № :02:000:2227, площею 2 га, за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, Гайворонська міська рада, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, або належним чином завірені їх копії, для огляду в судовому засіданні; встановлено строк для подання витребуваних документів - до 21 травня 2024 року.

20 травня 2024 року ОСОБА_2 частково виконав судову ухвалу.

21 травня 2024 року представник позивачки звернувся до місцевого суду із заявою про застосування до відповідача у даній справі заходів процесуального примусу, у зв`язку з ненаданням останнім без поважних причин витребуваних судом доказів.

22 травня 2024 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області постановлено у справі ухвалу, якою тимчасово вилучено через державного виконавця Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у Бардецького Віталія Юрійовича оригінали правовстановлюючих документів на майно:

1) на 1/2 нежитлової будівлі магазину, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , набутого на піставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: НОМЕР_1 , виданого 23 грудня 2015 року;

2) на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2227, площею 2 га, за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, Гайворонська міська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства;

3) на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Та стягнуто з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету, де стягувачем виступає Державна судова адміністрація України, штраф у розмірі 1,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4542 гривні.

Відповідно до ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2024 року у даній справі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна залишено без розгляду.

13.12.2024 року в задоволенні клопотання відповідача про скасування ухвали суду про застосування заходів забезпечення позову та застосування заходів процесуального примусу, відмовлено.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2024 року у справі № 385/1390/24 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 23 січня 2025 року ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 травня 2024 року, за наслідком перегляду ухвали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , залишено без змін.

Суд першої інстанції повністю дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлена вимога, оцінивши доводи, дійшов обґрунтованого та законного висновку про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ненадання до суду витребуваних судом доказів, розцінене судом першої інстанції як недобросовісне виконання процесуальних обов`язків, тому ухвалою суду від 22.05.2024р, щодо якої і поставлено питання як виконавчого документа, за наслідком недобросовісного виконання процесуальних обов`язків, зловживання правами та створення протиправних перешкод у здійсненні судочинства, що унеможливило судовий розгляд справи і застосований штраф до відповідача, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України.

Чинність судової ухвали не спростовано за наслідком апеляційного перегляду.

Судова ухвала від 22.05.2024р становить перелік витребуваних документів та застосований штраф, у зв`язку невиконанням вимог суду.

При зверненні з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та в апеляційній скарзі не розмежовуються питання вирішені судом.

Суд апеляційної інстанції не з`ясовує обставини, пов`язані з виконанням ухвали, що стосується витребування доказів, справа до вересня 2024р тривала провадженням, відсутні доводи щодо невиконання відповідачем вимог суду в цій частині.

Згідно постанови державного виконавця від 27.06.2024р закінчене виконавче провадження в частині вилучення у ОСОБА_2 оригіналів правовстановлюючих документів.

Ухвала від 22.05.2024 року є обов`язковою для виконання, законність її підтверджена апеляційним судом.

Таким чином, підстав для визнання виконавчого документу в частині стягнення з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету, де стягувачем виступає Державна судова адміністрація України, штрафу у розмірі 1,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, таким, що не підлягає виконанню, відсутні, ухвала підлягає обов`язковому виконанню відповідно до статті 129-1 Конституції України.

Загальний висновок

Місцевий суд з дотриманням приписів процесуального законодавства встановив фактичні обставини звернення, правильно визначився з процесуальними правовідносинами сторін, та правовими нормами, які підлягають застосуванню до виниклих правовідносин, вирішив справу відповідно до закону.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судову ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судову ухвалу без змін, відповідно до статті 375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Остащенко Олесі Миколаївни в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2025 року - залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 18 квітня 2025 р.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний