Справа № 357/443/25
Провадження № 2/357/1789/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рижко Г. О. ,

при секретарі Вангородській О. С.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Приймак Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква, в залі суду № 4 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

В С Т А Н О В И В :

10.01.2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, в якій просить суд:

- стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно.

І. Стислий виклад позиції учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач та його представник зазначили, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, а також особою з інвалідністю 2 групи довічно. Основним джерелом доходу позивача є його пенсія, розмір якої складає 2725,00 грн. щомісячно, інших джерел доходу не має, також позивач є людиною похилого віку, проживає сам, з дружиною шлюб розірвано у 2023 році. Має доньку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є працездатною особою, може допомагати та підтримувати позивача матеріально. Зазначають, що з 2023 року з донькою не спілкуються, хоча в свій час він піклувався про неї та сплачував аліменти на її утримання. Власного житла позивач не має, станом на сьогодні винаймає кімнату в гуртожитку та кожного місяця сплачує оплату за проживання в розмірі 1300,00 грн., а з 01.01.2025 1500,00 грн. Окрім того, позивач має незадовільний стан здоров`я, 17.03.2021 проведено оперативне втручання по видаленню пухлини в головному мозку, встановлено діагноз: хіазмальний синдром. Гіпопітуїтаризм. Вторинний гіпокортицизм в стадії медикаментозної компенсації. Вторинний гіпотиреоз в стадії медикаментозної компенсації. Нецукровий діабет в стадії субкомпенсації. D35.3. Діагноз супутній: ІХ. Дифузний кардіосклероз. СН І. ГХ ІІ ст., ст. 1, ризик 3. Ожиріння ІІ ст. В подальшому в зв`язку зі збільшенням пухлини в головному мозку 08.12.2022 було проведено повторне оперативне втручання ендоскопічне трансназальне трансфеноїдальне часткове видалення краніофангіоми. Видалення солідної частини, вскрито кістку. Відмічається вростання пухлини в хіазму. Лікворея ІІ. Багатошарова пластика ТМО препаратами окисненої целюлози, жировим графтом зі стегна. Також проходив курси опромінення. На постійній основі приймає дороговартісні ліки (еутирокс 1 упаковка загальної вартістю 200 грн, мінірин 3 упаковки загальною вартістю 1800 грн., гідрокортизон 2 упаковки загальною вартістю 800 грн. (в розрахунку на місяць), потребує зубопротезування. Крім того, зазначає, що з власного бажання безкоштовно переоформив на свою доньку належний йому автомобіль Volkswagen Т4 грузопасажирський аби відповідач здійснювала належний догляд за батьком, однак остання самоусунулася від будь якої допомоги та заблокувала позивача. Підсумовуючи, зазначають, що Батько - Позивач потребує від власної дитини - Відповідача матеріальної допомоги на лікування та на прожиття, яку Відповідач відмовляється надавати і взагалі припинила спілкування з батьком. Тому вважають, що розмір аліментів на утримання батька повинен становити 1/4 частину доходів Відповідача, щомісячно з дня пред`явлення позову та довічно.

03.03.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає про те, що позивач ОСОБА_1 дійсно є батьком відповідачки ОСОБА_6 . Відповідачка перебуває в шлюбі з ОСОБА_7 , виховують спільну малолітню дитину - сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Фактично проживає в гуртожитку в кімнаті площею 11,6 кв.м, яка належить її чоловіку ОСОБА_7 . Має у власності 37/100 часток квартири під АДРЕСА_3 , яку подарувала їй мати. Не погоджується з твердженням позивача про те, що починаючи з 2023 року позивач з відповідачкою не підтримують спілкування, хоча в свій час позивач піклувався про доньку, після розлучення з матір`ю відповідачки сплачував аліменти на утримання останньої, донька позивача деякий час проживала з його батьками, адже мати доньки вела аморальний спосіб життя та зловживала спиртними напоями. Зазначає, що

коли ОСОБА_3 виповнилось 11 років, позивач залишив сім`ю та пішов до іншої жінки ОСОБА_9 , яка мала власну малолітню доньку, яку він і виховував та матеріально утримував. Батько був працевлаштований та отримував гарну заробітну плату, однак жодної участі у вихованні та утриманні власної доньки відповідачки по справі, не приймав, аліменти не платив, на неодноразові звернення про допомогу наголошував, що в нього нова дружина та нова донька. На час, коли рідна донька жила в бідності та потребувала матеріальної допомоги, позивач сплачував за навчання нової дружини та її доньки, робив ремонти в помешканні дружини, купував все необхідне, возив нову сім?ю на відпочинки і т.д. Натомість з відповідачкою не спілкувався, бачити не бажав, навіть розповсюджував плітки про її матір, нібито вона веде аморальнийй спосіб життя та зловживає алкогольними напоями. Був період, коли позивач відібрав відповідачку у матері, ОСОБА_10 , та залишив проживати у своїх батьків, тим самим змусив маму продати власну квартиру, зароблену нею власними силами, та поділити між ними кошти, саме на ці кошти позивачем було придбано автомобіль Volkswagen Transporter, 2003 року випуску, який у 2023 році позивач на підставі договору купівлі-продажу продав відповідачці ОСОБА_3 . Згодом, позивач захворів та довелося проходити лікування. Попри всі минулі образи, відповідачка, за згоди матері ОСОБА_10 , вирішила допомогти батькові з житлом та надала дозвіл проживати у власній комунальній квартирі. Однак, згодом ОСОБА_1 почав ображати матір, погрожувати фізичною розправою, знущатись над хворою людиною, через що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насилля. Окрім того, 06.02.2024 року стосовно позивача винесено заборонний припис про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою - ОСОБА_11 , однак вимоги припису позивач порушував. Все це спричинило нестерпне сумісне проживання в одній квартирі матері відповідачки та позивача, окрім того, проти його проживання в квартирі (оскільки це комунальна квартира) були і сусіди, які втомились від постійних лайок, бійок, галасу, та поліції у житлі, у зв`язку з чим ОСОБА_1 зібрав речі та покинув помешкання. Батько весь свій гнів спрямував на відповідачку, постійно в телефонних розмовах та смс-повідомленнях проклинав та погрожував. Коли забирав речі з помешкання кидався до відповідачки з кулаками, вибив ногами двері в квартирі, погрожував фізичною розправою як відповідачці так і її матері. Всі ці події негативно вплинули на стан здоров`я відповідачки ОСОБА_3 , що змусило останню проходити додаткові обстеження та лікування. Відповідачка, відчуваючи свій обов`язок як донька, намагалась допомогти своєму батькові, натомість отримала гнів і образу. Окрім того, в цій справі також має значення доведення факту потреби у матеріальній допомозі. З матеріалів справи вбачається, що позивач отримує пенсію за віком в розмірі 2725,00 грн на місяць, що є вищим за прожитковий мінімум, який складає 2361,00 грн. З наданих позивачем доказів не вбачається, що його пенсія, навіть після сплати витрат на проживання, не забезпечує йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Посилання позивача на те, що він за станом свого здоров`я потребує додаткових витрат на лікування та на придбання лікарських засобів, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки з позовної заяви вбачається, що він звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька за ст. 202, 205 СК України. Однак, відповідно до ст. 203 Сімейного кодексу України, дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Статтею 206 СК України передбачено, що у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, інвалідами, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними. Позивач до суду з підстав передбачених ст. 203, 206 СК України не звертався. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2018 року по справі № 369/7004/17. Окрім цього, з наданих платіжних інструкцій вбачається, що оплату за проживання вносить сестра позивача ОСОБА_12 . Також звертають увагу суду на те, що у позивача є ще одна рідна донька ОСОБА_13 , відомості про яку позивач від суду приховав.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2025 року справу було передано на розгляд судді Рижко Г.О.

06.02.2025 з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 11.02.2025 року було прийнято до свого провадження цивільну справу № 357/443/25, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 04.03.2025 на 11:00 год.

18.02.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

03.03.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з долученими до нього документами.

04.03.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про доручення доказів.

04.03.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про вступ у справу як представника.

04.03.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про перенесення розгляду справи на іншу дату для надання можливості ознайомитися з відзивом на позовну заяву.

04.03.2025 протокольною ухвалою клопотання представника відповідача задоволено, розгляд справи відкладено на 15.04.2025 на 10:30.

Позивач та його представник позивача у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, у задоволенні позовних вимог просила відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач по справі є рідним батьком відповідачки ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.09.2024, виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис 2889 від 24.12.1991) (а.с. 9).

Позивач має другу групу інвалідності з 27.05.2024 довічно, про що зазначено у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 858627 від 28.05.2024, виданою Білоцерківською міжрайонною МСЕК (а.с. 10).

Позивач отримує пенсію за віком у розмірі 2725,00 грн на місяць, що підтверджується довідкою про доходи № 5046 3196 2100 9020 від 19.12.2024, виданою Білоцерківським об`єднаним управлінням ПФУ в Київській області (а.с. 11) та інших доходів не має (а.с. 12).

Встановлено, що позивач винаймає житлову кімнату в гуртожитку, за яку сплачує 1500,00 грн на місяць на підставі договорів найму житлового приміщення у гуртожитку № 9 від 12.04.2024, № 12 від 22.04.2024, № 12 від 01.01.2025, рахунків на оплату та квитанцій про оплату (а.с. 29-36).

Позивач має низку захворювань та встановлених медичних діагнозів: хіазмальний синдром. Гіпопітуїтаризм. Вторинний гіпокортицизм в стадії медикаментозної компенсації. Вторинний гіпотиреоз в стадії медикаментозної компенсації. Нецукровий діабет в стадії субкомпенсації. D35.3. Діагноз супутній: ІХ. Дифузний кардіосклероз. СН І. ГХ ІІ ст., ст. 1, ризик 3. Ожиріння ІІ ст. Йому було проведено повторне оперативне втручання ендоскопічне трансназальне трансфеноїдальне часткове видалення краніофангіоми. Видалення солідної частини, вскрито кістку. Відмічається вростання пухлини в хіазму. Лікворея ІІ. Багатошарова пластика ТМО препаратами окисненої целюлози, жировим графтом зі стегна. Також проходив курси опромінення, купував необхідні для лікування ліки. Вказане підтверджується відповідними медичними документами (а.с. 20-28).

Відповідач ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_14 ) з 08.10.2022 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 08.10.2022, виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис 1776 від 08.10.2022) (а.с. 73).

Має малолітню дитину сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 23.05.2017, виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції (актовий запис 681 від 23.05.2017) (а.с. 74).

Відповідно до записів з трудової книжки відповідача, остання не працює з 26.11.2012 (а.с. 75-78).

Відповідно до договору купівлі-продажу кімнат в гуртожитку від 23.01.2019 чоловікові відповідачки належить 1/2 частка кімнати (а.с. 79-81).

Відповідно до договору дарування частки квартири від 13.07.2020 у власності відповідачки знаходиться 37/100 часток квартири під АДРЕСА_3 (а.с. 82-89).

Відповідно до медичних документів, відповідачка ОСОБА_3 має захворювання за діагнозом: інсулінонезалежний цукровий діабет МКХ-10 АМ: Е13.53 Інший уточнений цукровий діабет з діабетичною кардіоміопатією (а.с. 90-94).

Син відповідачки, ОСОБА_15 , також має захворювання за діагнозом: гіпертрофія мигдалин, аденоїди, гіпертрофія аденоїдів, супутній: порушення рефракції, міопія (а.с. 98-102).

Мати відповідачки, ОСОБА_10 є пенсіонеркою за віком та хворіє на поліостеоартрит з ураженням суглобів в/к, н/к. Контрактура колінних суглобів із значним порушенням функції, контрактури фаланг пальців кисті, обох ступнів, із значними статико-динамічними порушенням (а.с. 103-106).

Дохід ОСОБА_7 , чоловіка відповідачки, у вигляді нарахованої заробітної плати за грудень 2024 року склав 4663,64 грн (а.с. 107).

Відповідно до постанов, винесених Білоцерківським міськрайонним судом Київської області вбачається, що позивач притягувався до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо вчинення відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_10 домашнього насилля (а.с. 108-116).

Також матеріали справи містять письмові пояснення матері відповідачки ОСОБА_10 , суть яких зводиться того, що вона виховувала доньку самостійно, оскільки чоловік пішов до іншої жінки, з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки не зверталася, оскільки чоловік (позивач у справі) обіцяв допомагати коштами, донька також доглядає за нею, оскільки є необхідність в сторонній допомозі за станом здоров`я (а.с. 127).

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК).

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів ухилення позивача від батьківських обов`язків (сплати аліментів) відносно відповідачки.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

При встановленні того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 5 вересня 2019 року у цивільній справі № 212/1055/18-ц (касаційне провадження № 61-2386сво19).

Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Згідно ч. 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей.

В судовому засіданні позивач підтвердив, що має ще одну дочку від першого шлюбу, яка є повнолітньою. Зазначив, що сплачував аліменти на її утримання.

Суд враховує, що позивач є пенсіонером за віком, тобто в правовому розумінні є непрацездатним, є особою з інвалідністю 2 групи, отримує пенсію в розмірі, який не суттєво перевищує прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, іншого доходу не має, винаймає житло (кімнату в гуртожитку), в зв`язку з чим потребує щомісячних додаткових витрат на придбання ліків та оренду житла, а отже потребує матеріальної допомоги від відповідачки.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров`я сторін, а також матеріальний та сімейний стан відповідачки, наявність у відповідачки малолітньої дитини, а також надання допомоги матері, яка хворіє та потребує догляду. Також суд враховує можливість позивача отримувати матеріальну допомогу від іншої доньки, до якої не пред`явлено позов.

V. Висновки суду за результатами розгляду заяви.

Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з`ясування обставин справи, розумності та справедливості, враховуючи стан здоров`я одержувача аліментів, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 щомісяця аліментів на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідачки, починаючи з дати подання позову і довічно, що, на думку суду, є достатнім, справедливим та таким, що відповідатиме інтересам сторін.

В підсумку суд частково задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1211,20 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись статтями 1, 79, 175, 202, 204, 205 Сімейного Кодексу України, статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 133, 141, 206, 258, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньою донькою непрацездатного батька у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно з дня пред`явлення позову до суду і довічно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 18.04.2025 року.

Суддя Г. О. Рижко