Справа № 515/367/24
Провадження № 2-о/513/2/25
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року Саратський районний суду Одеської області у складі головуючого судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Филипчук Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденка Костянтина Вікторовича, заінтересована особа: Лиманська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

у с т а н о в и в:

у березні 2024 року представник заявниці адвокат Давиденко К.В. звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дмитрівка (нині Дельжилер) Татарбунарського (нині Білгород-Дністровського) району Одеської області, разом з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяву обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 в с. Дмитрівка, Татарбунарського району Одеської області у віці 81 років. За життя ОСОБА_2 вчинила заповіт на ім`я заявниці, яким заповіла їй все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося та все те, на що за життя вона матиме право.

Після її смерті вона прийняла у спадщину земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,9301 га, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ННТ № 891129 від 22 березня 2019 року. Також ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 в силу вимог ч.3 ст. 1268 КК України. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 у віці 72 років. Після смерті ОСОБА_3 залишилась земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,58 га, що розташована на території Лиманської сільської ради (за межами села Трапівка) Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД № 087988 виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області від 14 квітня 2003 року на ім`я ОСОБА_3 та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,06 га, що розташована на території Лиманської сільської ради (за межами села Трапівка) Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 086532 виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 27 вересня 2004 року на ім`я ОСОБА_3 . Отже, зазначені земельні ділянки заявниця також має право прийняти у спадщину як спадкоємець за заповітом. Після смерті матері заявниця звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського району Одеської області Монастирліу О.П. із заявою про видачу спадщини, але їй було відмовлено з причини ненадання доказів фактичного прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті померлого чоловіка ОСОБА_3 . Справа в тому, що спадкодавці фактично постійно проживали разом як чоловік і жінка однією сім`єю з 1977 року по 2006 рік, але ОСОБА_2 була зареєстрована в селі Дельжилер, Білгород-Дністровського району Одеської області, а фактично проживала разом з ОСОБА_3 в селі Трапівка Білгород-Дністровського району Одеської області, звідки вона її забрала до себе після смерті чоловік в 2006 році.

В судовому засіданні 06 лютого 2025 року заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Давиденко К.В. заяву підтримали та просили її задовольнити.

В судовому засіданні 06 лютого 2025 року заінтересована особа ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення даної заяви та пояснив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом жили весь час, ОСОБА_3 помер у 2006 році, а ОСОБА_2 у 2013 році.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні 06 лютого 2025 року пояснила, що знає і ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , ОСОБА_6 помер у 2006 році, а Раїса у 2013 році, проживали по АДРЕСА_1 . Вона їх дуже добре знала, часто бачились. У них було троє дітей від попереднього шлюбу, спільних дітей не було.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні від 06 лютого 2025 року пояснила, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 проживали разом, були одружені і вели спільне господарство. Спочатку помер ОСОБА_6 , а потім тітка ОСОБА_10 . У ОСОБА_11 було два сини, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , який помер. Спільних дітей у них не було.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Давиденко К.В. будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового засідання до суду не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Заінтересована особа ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки.

Представник заінтересованої особи Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомив суд про причину своєї неявки.

Дослідивши та оцінивши докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частини 1 та пункт 5 частини 2 ст. 293 КПК України встановлюють, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.1216, 1215 ЦПК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

За положеннями ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами 1, 2 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із частиною 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно до ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. У статті 3 цього ж Закону визначено, що місце проживання це, зокрема, житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає.

В пунктах 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як встановлено з копії паспорту НОМЕР_1 , виданого 25 березня 1956 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 14 листопада 1973 року Трапівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, ОСОБА_3 , 14 листопада 1973 року уклав шлюб з ОСОБА_14 , після шлюбу дружина змінила прізвище з ОСОБА_15 на ОСОБА_16 .

ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 72 років в с. Трапівка Татарбунарського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 21 грудня 2006 року виконавчим комітетом Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 09 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 років в селі Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області.

Згідно копії заповіту від 13 березня 2013 року ОСОБА_2 заповіла все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося та все те, на що за життя вона матиме право своїй племінниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який посвідчений секретарем Тапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, та зареєстровано в реєстрі за № 8.

Ще за життя ОСОБА_3 , 27 вересня 2004 року на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Татарбунарського району Одеської області від 31 серпня 2004 року № 401/А-2004 був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 086532, земельна ділянка площею 1,06 га, розташована на території Трапівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до Державного акту серії I-ОД № 087988, 14 квітня 2003 року на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Татарбунарського району Одеської області від 12 лютого 2003 року № 53/А ОСОБА_3 був виданий Державний акт про право приватної власності на землю площею 0,58 га, яка розташована на території Трапівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства.

22 березня 2019 року приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку площею 5,9301 гектарів, що розташована на території Трапівської сільської ради (за межами населеного пункту) Татарбунарського району Одеської, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №041540 виданий 23 травня 2003 року Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області відповідно до розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області №86/А від 07 березня 2003 року і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №7514 (кадастровий номер земельної ділянки площею 5,9301 га, в тому числі за земельними угіддями гектарів: рілля - 5,9301 га - :01:001:0307; категорія земель - землі сільськогосподарського призначення). 3емлю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оціночна вартість земельної ділянки складає 299034.

Відповідно до довідки № 119 від 07 березня 2024 року виданої виконкомом Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно даних погосподарського обліку погосподарської книги № 2 за 1977-1979 роки ОСОБА_3 проживав разом з ОСОБА_2 за адресою в с. Трапівка особовий рахунок № НОМЕР_5 з 1977 по 2006 рік включно.

Відповідно до копій погосподарських книг за 1977-1979, 2001-2005, 1985-1988 роки, за адресою: АДРЕСА_2 головою домогосподарства записаний ОСОБА_3 , також прописані ОСОБА_2 дружина, ОСОБА_17 син, ОСОБА_4 син.

Листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. за № 114/01-16 від 01 березня 2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин ненадання доказів фактичного прийняття спадщини ОСОБА_2 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_3 . Рекомендовано звернутися до судових органів.

Судом була також досліджена копія спадкової справи № 211/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , з якої вбачається що 14 серпня 2013 року до нотаріуса із заявою звернулась ОСОБА_1 про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Нотаріусом була заведена спадкова справа № 211/2013.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дмитрівка (нині Дельжилер) Татарбунарського (нині Білгород-Дністровського) району Одеської області, постійно проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлення цього факту необхідно для реалізації заявницею майнових прав, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2-13, 315, 319, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденка Костянтина Вікторовича, заінтересована особа: Лиманська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дмитрівка (нині Дельжилер) Татарбунарського (нині Білгород-Дністровського) району Одеської області, разом з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 16 квітня 2025 року.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 27 лютого 2003 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник заявниці: адвокат Давиденко Костянтин Вікторович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 002979, видане Радою адвокатів Одеської області на підставі рішення № 58 від 19 квітня 2017 року, адреса: 68100, вул. Центральна, 37 а, м. Татарбунари, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Заінтересована особа: Лиманська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, адреса: 68141, с. Лиман, вул. Героїв України, 47-а, Білгород-Дністровського району Одеської області, .

Заінтересована особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 01 квітня 2003 Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя К. Ю. Рязанова