Справа № 129/4045/24
Провадження по справі № 2/129/529/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" квітня 2025 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Капуша І.С.,
заочно розглянувши без участі сторін та їх представників в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Каракозяна Гаррі Арутюновича до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей Гайсинської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
24.12.2024р. адвокат Каракозян Г.А. звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Гайсинської міської ради, про позбавлення батьківських прав, в якому просив позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги обґрунтувано тим, що під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась дитина: син ОСОБА_3 , натомість ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , тривалий час з ним спільно не проживає, участі у його вихованні та утриманні не бере, не цікавиться сином, не дбає та не спілкується із ним.
Відповідач ОСОБА_2 не піклується як батько про свого сина, ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків щодо виховання сина, він не приймає участі у вихованні та навчанні сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини та не приймає участі у створенні умов для отримання сином освіти.
Ухвалою суду від 26.12.2024р. у справі було відкрито провадження, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.
У відповідності до ст. ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.
Ухвалою суду від 15.04.2025р. було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Каракозян Г.А. письмово вимоги позову підтримав, просив суд вимоги позову задовольнити у повному обсязі, справу розглядати у його та позивачки відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечив (а.с. 47).
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 27, 34, 45,57).
Представник третьої особи Служби у справах дітей Гайсинської міської ради в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову підтримав, просив їх задовільнити (а.с.48).
З урахуванням письмової позиції представника позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою представника позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.
Суд, з`ясувавши позицію сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази в цілому, встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.02.2013р. матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_2 (а.с.11).
З довідки Ліцею № 7 м. Гайсин Гасинської міської ради (виданої на підставі інформації класного керівника 6-А класу ОСОБА_4 про участь батька у шкільному житті дитини) видно, що з 2019 р., тобто з початку навчання дитини у школі, батько, ОСОБА_2 , контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дитину до школи приводить і забирає мати, на виклики до школи приходить теж тільки мати (а.с.14).
На підставі довідки № 04-02/924 від 18.07.2024 р. відділу «ЦНАП» Гайсинської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та братом ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні (а.с.13).
Згідно висновку органу опіки і піклування Гайсинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 51).
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Отож позивач наділений правом на звернення до суду із даним позовом.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд, оцінивши усі зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що обставини наведені позивачем у позовній заяві доведені належними, допустимими та достовірними доказами, а їх зв`язок у сукупності є достатнім на підтвердження факту ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За таких обставин, суд вважає, що достатні усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу до відповідача шляхом позбавлення його батьківських прав, які відповідають інтересам дитини, отож позов підлягає до задоволення.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.
Керуючись ст. 164, 166, 180-184, 191 СК України, ст. 2, 12, 13, 259, 263, 268, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду, рішення суду набирає чинності після закінчення цього строку.

Суддя: