Запорізький Апеляційний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2024 року про відмову у задоволенні заяви Банку про виправлення описки в рішенні суду у справі за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі Банк) про зобов`язання повернути безпідставно списані кошти

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2024 року (т.с.1 а.с.163-168) позов позовом ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Банк повернути ОСОБА_1 безпідставно списані з банківського карткового рахунку «Єпідтримка» № НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 125000,00 грн., шляхом їх відновлення на банківському картковому рахунку «Єпідтримка» № НОМЕР_1 .

Стягнуто з Банку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

Стягнуто з Банку на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

В іншій частині відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 листопада 2024 року (головуючий суддя (суддя-доповідач) Трофимова Д.А., судді Кухар С.В., Онищенко Е.А. - т.с.1 а.с.236-250) апеляційну скаргу Банку залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2024 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2024 року (т.с.2 а.с.92-94) у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Банку у цій справі відмовлено.

11 грудня 2024 року Банку надав суду першої інстанції заяву про виправлення описки (т.с.2 а.с.1-3), в якій просив внести виправлення у вищезазначене рішення суду першої інстанціївід 03 вересня 2024 року у цій справі, виправити арифметичну помилку у зазначеній судом суми безпідставно списаних с банківського карткового рахунку «Єпідтримка» № НОМЕР_1 грошових коштів замість невірної суми в розмірі 125000,00 грн. зазначити вірну суму коштів 121400,00 грн., яка підлягає поверненню ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви Банк зазначав, що під час добровільного виконання рішення суду Банком виявлена арифметична помилка у зазначеній судом суми списаних коштів з картки «Єпідтримка» (125000,00 грн.), яка підлягає відновленню на рахунку Позивача/ ОСОБА_1 і ця обставина істотно ускладнює виконання рішення суду та робить його неможливим, бо Банк може повернути лише ту суму коштів, яка була списана/перерахована з конкретної картки, що зазначена у рішенні суду, а ця сума дорівнює лише 121400,00 грн. 24.12.2022 року ОСОБА_1 виявила, що з картки «Універсальна» № НОМЕР_2 та картки «для виплат» № НОМЕР_3 грошові кошти були переведені на її картку «Єпідтримка» № НОМЕР_1 , з якої у подальшому були переведені п`ятьма транзакціями на загальну суму в розмірі 121400,00 грн., при цьому сплачена комісія Банку в розмірі 3600,00 грн. (загальна сума 125000,00 грн.) на невідому їй банківську картку «Монобанку».

В автоматизованому порядку визначено суддю суду першої інстанції Баруліну Т.Є. (т.с.2 а.с.11).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2024 року (т.с.2 а.с.13-14) у задоволенні заяви Банку про виправлення описки у вищезазначеному рішенні суду від 03.09.2024 року у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (т.с.2 а.с.48-49) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою заяву Банку про виправлення описки та арифметичної помилки в рішенні суду у цій справі задовольнити.

В автоматизованому порядку 01.01.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кухаря С.В. та Подліянову Г.С. (т.с.2 а.с.55). Ухвалою апеляційного суду від 03.01.2025 року (т.с.2 а.с.56) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 16.01.2025 року (т.с.2 а.с.59). Ухвалою апеляційного суду скаргу апелянта залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (т.с.2 а.с.60), які було усунуто 20.01.2025 (т.с.2 а.с.62-67). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 27.01.2025 року (т.с.2 а.с.68), дану справу за апеляційною скаргою призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (т.с.2 а.с.69).

Оскільки, згідно зі ст. 353 ч. 1 п. 19 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо … внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення. Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах … 19 … частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач в особі представника подала письмові заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу Банку у цій справі (т.с.2 а.с.82-89).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, штат суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі, відпустка судді - доповідача у період з 17.02.2025 року по 03.03.2025 року включно (т.с.2 а.с.73), участь суддів членів колегії Кухаря С.В. та Подліяновї Г.С. у підготовці для підтримання кваліфікації суддів судових палат у цивільних справах апеляційних судів Національною школою суддів України у період з 14.04.2025 року по 18.04.2025 року включно, яка не давала підстав для заміни їх в автоматизованому порядку іншими суддями (т.с. 2 а.с. 90), нетривала відпустка судді члена колегії Кухаря С.В. у період з 21.04.2025 року по 25.04.2025 року включно, яка також не давала підстав для заміни його в автоматизованому порядку іншим суддею у цій справі (т.с. 2 а.с. 95).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішення є: … ухвали, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви Банку про виправлення описки у вищезазначеному рішенні суду першої інстанції від 03 вересня 2024 року у цій справі, керувався ст. 269 ЦПК України та виходив із такого.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Зі змісту вказаної норми випливає, що виправленню підлягають описки та арифметичні помилки, «допущені в рішенні». З буквального тлумачення норми видно, що мова йде про описки, допущені під час складання судового рішення. Тобто суб`єктом, який може припуститися помилки під час складання рішення, є виключно суд.

Описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 29 січня 2021 року у справі № 22-ц/354/11.

Описка як помилка в судовому рішенні визначається за такими ознаками: 1) це механічна помилка, якої припустився сам суд, а не учасник справи; 2) описка є мимовільною, випадковою помилкою суду, допущеною під час письмово-вербального викладення змісту рішення; 3) до описок не належать помилки, наявні в наданих суду документах (тобто допущені іншими учасниками справи, хоча вони і призводять, як наслідок, до неправильного цитування судом, однак не є описками в розумінні процесуального закону).

Для того щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: - вона повинна бути механічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); - таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; - помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).

Арифметичні помилки - це помилки, пов`язані з розрахунками, які були зроблені судом під час прийняття рішення. Такими помилками, зокрема, можуть бути неправильний розрахунок суми позовних вимог, яка на думку суду, підлягає присудженню позивачу, або неправильний розрахунок розподілу судових витрат. Не є арифметичними помилками, а отже, і не може бути виправлене в порядку, передбаченому вказаною статтею, застосування неправильних методик підрахунку, застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень. Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився (постанова Верховного Суду від 07.05.2020 року в справі № 576/599/17-ц).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 вересня 2024 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення у цивільній справі № 334/11214/23 за позовом ОСОБА_1 до Банку про зобов`язання повернути безпідставно списані кошти. Вирішено зобов`язати Банк повернути ОСОБА_1 безпідставно списані з банківського карткового рахунку «Єпідтримка» № НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 125000,00 грн., шляхом їх відновлення на банківському картковому рахунку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_1 . Стягнуто з Банку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. Стягнуто з Банку на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. В іншій частині відмовлено.

20 листопада 2024 року Запорізький апеляційний суд прийняв постанову по цій справі, якою апеляційну скаргу Банку залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2024 року у цій справі залишено без змін.

З тексту зазначеного вище рішення суду від 03.09.2024 року вбачається, що 24.12.2022 року, використовуючи мобільний додаток «Приват 24» позивачка дізналась, що з її банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_2 та банківської картки «для виплат» № НОМЕР_3 грошові кошти були переведені на її банківську картку «ЄПідтримка» № НОМЕР_1 , з якої у подальшому були переведені п`ятьма транзакціями на загальну суму в розмірі 121400,00 грн. при цьому сплачена комісія банку в розмірі 3600,00 грн. (загальна сума 125000 грн.) на невідому їй банківську картку «Монобанку».

Про сплачену під час переказів суму комісії банку в розмірі 3600,00 грн. зазначає і представник Банку у своїй заяві про виправлення описки.

При цьому, у вказаному рішенні суд також посилався на пункт 143 «Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», яке затвердження постановою Правління Національного банку України № 164 від 29.07.2022 року, надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника, якщо власник рахунку/держатель невідкладно повідомив про платіжні операції з використанням платіжного інструменту, які ним не виконувалися, зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати неналежному платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану помилкову платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди).

Оскільки зазначена сума комісії у розмірі 3600,00 грн. була списана внаслідок шахрайських дій, під час винесення рішення судом встановлено, що Банком не було вжито всіх можливих заходів для запобігання порушенню прав позивача та їх поновлення, позовні вимоги в частині повернення безпідставно списаних коштів саме у розмірі 125000,00 грн. було задоволено у повному обсязі.

У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року в справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описки - це помилки, зумовлені правильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. У резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Зазначена правова позиція висловлена також у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2021 року у спразі № 2-3259/11 (провадження № 61-5640св21 ).

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги були задоволені саме в тому вигляді, в якому були заявлені позивачем (враховуючи і відсотки за переведення коштів з рахунків), а заявник просить внести виправлення в частину, яка є змістом судового рішення, який не може бути змінений у порядку виправлення описок або арифметичних помилок, а тому у задоволенні заяви про виправлення описки судом першої інстанції у цій справі було відмовлено.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена із додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги Банку, як відповідача, є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію Банку, як відповідача у цій справі, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Вищезазначені обставини, які Банк помилково вважає арифметичною помилкою суду першої інстанції у вищезазначеному рішенні суду у цій справі, могли бути і вже, навіть, були лише доводами його апеляційної та касаційної скарг на це рішення суду першої інстанції у цій справі при вищевикладених обставинах.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті процесуального питання, відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, ухвала суду першої інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою, постановленою з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі, або ж її зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови Банку у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 7, 12-13, 141, 353, 367, 369 ч. 2, 371-372, 374-375, 381-384, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова апеляційним судом складена 28.04.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кухар С.В.Подліянова Г.С.