Справа № 683/640/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Лугового О.М.

секретаря Градомської Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/640/25 (2-о/683/60/2025) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

27 лютого 2025 року адвокат Бегеба Н.М. в інтересах ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та загиблим ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що ОСОБА_1 є матір`ю для ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 під час захисту Батьківщини загинув син ОСОБА_1 ОСОБА_2 . ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого ОСОБА_2 , передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168. Однак, листом ІНФОРМАЦІЯ_4 №1/814 від 26.02.2025 року, ОСОБА_1 повідомили, що у поданих ним документах щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого, існує розбіжність в написані по батькові матері загиблого, а саме в свідоцтві про народження та у витягу з ДРАЦСГ про народження загиблого мати по батькові зазначена як « ОСОБА_3 », а у паспорті « ОСОБА_4 », у зв`язку з чим ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду із даною заявою для захисту своїх прав та інтересів.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 березня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав та просив задовольнити.

Заінтересовані особи, в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи був повідомлені своєчасно та належним чином , причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається зі ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Велика Палата ВС звернула увагу, що існує два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

У разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню в позасудовому порядку, такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Справи про встановлення юридичних фактів у судовому порядку вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Зокрема, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Отже, судом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту родинних відносин між фізичними особами, є суд цивільної юрисдикції відповідно до ст. 19 ЦПК України та п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

При цьому в одному провадженні не можуть бути поєднані вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, та оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки ці вимоги підсудні судам різних юрисдикцій.

Також Велика Палата ВС звернула увагу на неефективність підходу до визначення юрисдикційності спорів про встановлення юридичних фактів у судовому порядку залежно від мети звернення та наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. Адже це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності доказування одних і тих же обставин, подій та фактів при кожному зверненні до судів різних юрисдикцій.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, вважає, що факт родинних відносин між ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 знайшов своє підтвердження в суді.

Судом встановлено, що доводи заявника в заяві не суперечать іншим, наявним у справі, доказам. Зокрема, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_2 , в с.Сахнівці, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл.. Батьком якого записаний ОСОБА_5 , а матір`ю якого записана ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 27.08.2024 року, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Вінниця, помер ОСОБА_2 у віці 31 роки, про що було складено відповідний актовий запис за №578.

Після смерті сина ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого молодшого сержанта ОСОБА_2 , передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, у зв`язку зі смертю його сина, однак листом ІНФОРМАЦІЯ_4 №1/814 від 26.02.2025 року, її повідомили, що у поданих нею документах щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого, існує розбіжність в написані по батькові матері загиблого, а саме в свідоцтві про народження та у витягу з ДРАЦСГ про народження загиблого мати по батькові зазначена як « ОСОБА_3 », а у паспорті « ОСОБА_4 ».

Згідно довідки №17 виданої Сахновецьким старостинським округом від 26.02.2025 ркоу, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є однією та тією самою особою, іншої на території Сахновецького старостинського округу не було та на теперішній час немає.

З вищезазначеного вбачається, що ОСОБА_1 , яка зазначена у свідоцтві про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 20.01.1993 року, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є однією і тією ж особою.

Встановлено, що метою звернення заявника до суду є встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як матері та сина, для забезпечення умов реалізації ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової державної допомоги.

За таких обставин, право на отримання одноразової грошової допомоги має заявник як мати загиблого ОСОБА_2 .

Відповідно до п.7 Постанови пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що знайшов підтвердження факт родинних відносин міжОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Таким чином, суд вважає за потрібне задовольнити вимоги заявника в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявниці, суд не повертає сплачену ним при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 78, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту родинних відносин, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 11 липня 2002 року, РНОКПП НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: 31100, вул.Острозького, 41, м.Старокостянтинів, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., .

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце знаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Суддя: