г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1029/25
Номер провадження 2-о/213/61/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Хмельової С.М.,

присяжних Дрібниці Т.І., Мацук Н.С.

за участю секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С.,

заявниці ОСОБА_1 , представника заявниці Гавула В.В., представника заінтересованої особи Андрієнко К.О., заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Гавула В.В., про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи Криворізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської звернулася ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Гавула В.В., з заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи Криворізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 . Заява обґрунтована тим, що оголошення військовослужбовця ОСОБА_1 померлим необхідне заявниці для отримання свідоцтва про смерть, оформлення спадкових прав та отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Солдат запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки від 24.06.2022 № 1218 Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» був призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 НЦ.

Відповідно до наданої військовою частиною НОМЕР_1 довідки від 11.05.2022 р., № 421, військовослужбовець ОСОБА_1 з 11 травня 2022 р. перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 .

Таким чином, станом на день звернення до суду солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовослужбовцем Збройних Сил України за мобілізацією у складі військової частини НОМЕР_1 на посаді навідника 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 .

Обставини щодо зникнення безвісти за особливих обставин військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навідника 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 .

Сповіщенням сім`ї від 30.06.2022 р. № 7/2133/14 ІНФОРМАЦІЯ_3 було повідомлено ОСОБА_3 про те, що його син, солдат ОСОБА_1 , навідник 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , 21.06.2022 року після бойового зіткнення з противником неподалік н.п. Тошківка Луганської області, при перевірці особового складу виявився відсутнім та рахується зниклим безвісти.

Відповідно до наданих військовою частиною документів: наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 167 від 21.06.2022 р. було призначено службове розслідування за фактом безвісного зникнення 21.06.2022 року військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 , солдата ОСОБА_5 .

Відповідно до акту проведення службового розслідування за фактом безвісного зникнення 21.06.2022 року військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 , солдата ОСОБА_5 , під час проведення службового розслідування було встановлено: « ІНФОРМАЦІЯ_4 по н.п. Тошківка Луганської області відбувся масований артилерійський обстріл позицій військової частини НОМЕР_1 , а також відбулося зіткнення з ворожими силами збройних сил російської федерації, що здійснювалося силами та засобами особового складу військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 . Під тиском переважаючих сил противника військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 були витісненні із АДРЕСА_1 . Під час припинення вогню ворожими силами противника, була проведена перевірка особового складу військової частини НОМЕР_1 під час якої була виявлена відсутність військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 командира бойової машини командира відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти солдата ОСОБА_6 та навідника 3 механізованого взводу 1 механізованої роти солдата ОСОБА_5 .

Тіла солдата ОСОБА_6 та солдата ОСОБА_5 виявлені не були, пошуки військовослужбовців позитивних результатів не дали, їх документи відсутні, зв`язок з ними відсутній, їх місце знаходження є невідомим і по даний час.

Ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 429 «Самовільне залишення поля бою або відмова діяти зброєю» або ст. 430 «Добровільна здача в полон» в діях солдата ОСОБА_6 та солдата ОСОБА_5 не вбачається. Будь-яких інших неправомірних дій з боку солдата ОСОБА_7 та солдата ОСОБА_5 не встановлено. Подія сталась під час виконання обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії російської федерації.

Причинами та умовами, що сприяли зникненню безвісти 21.06.2022 року солдата ОСОБА_6 та солдата ОСОБА_5 є збройна агресія російської федерації, бойове зіткнення з ворожими силами збройних сил російської федерації поблизу н.п. Тошківка Луганської області.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2022 р. № 101 службове розслідування було закінчене.

Відповідно до наданого Головним управлінням Національної поліції в Луганській

області листа від 11.07.2023 р. № 2/338/111/18-2023, заявниці було надано витяг з ЄРДР та повідомлено про те, що за фактом зникнення безвісти її чоловіка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проводиться досудове розслідування, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000175 від 05.07.2022 р.

Заявницю по зазначеному кримінальному провадженню залучено потерпілою та допитано в якості потерпілої. Зазначена обставина підтверджується листом слідчого управління ГУ НП України в Луганській області від 23.03.2023 р.

Під час проведення досудового розслідування, слідчими проведено ряд допитів, в тому числі військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 13.09.2022 р., останній надав наступні свідчення (коротко): «…19.06.2022 року перебували на території Луганської області біля м. Гірське. 20.06.2022 року отримали наказ від командира роти ОСОБА_9 (позивний «Фізик») зайняти позиції та здійснювати оборону на околиці м. Гірське Луганської області. ОСОБА_8 разом з іншими військовослужбовцями приблизно о 5:30-6:00 почали рити окопи. Через приблизно 15-30 хвилин почався артилерійський (мінометний) обстріл їх позицій військовими російської федерації. В результаті вказаного обстрілу свідок ОСОБА_8 отримав поранення. Під час перевірки особового складу виявилося, що в результаті обстрілу загинули 3 солдати: ОСОБА_10 , ОСОБА_1 та ОСОБА_11 . Окрім цього, ОСОБА_8 повідомив, що власними очима бачив тіла загиблих військовослужбовців та зазначив про те, що через щільність обстрілу вони не мали змоги забрати тіла загиблих солдат».

На підставі зазначених, встановлених під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000175 обставин, заявниця звернулася до Дніпровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням від 05 червня 2023 р. по справі № 160/6301/23 Дніпропетровський окружний адміністративний суд задовольнив позовні вимоги заявниці, скасував пункти 1 та 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 101 від 23.06.2022 року та зобов`язав військову частину НОМЕР_1 призначити та провести нове службове розслідування за фактом безвісного зникнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , за результатами якого скласти акт службового розслідування з викладенням висновків, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.09.2023 р. № 541, на виконання рішення суду від 05.06.2023 по справі № 160/6301/23, було призначено нове службове розслідування за фактом безвісного зникнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Станом на день подання даної заяви, військовою частиною НОМЕР_1 не повідомлено заявницю про результати проведення нового службового розслідування за фактом безвісного зникнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 05.07.2023 р. № 5 на запит заявниці, встановлено, що відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з 26.06.2023 р. ОСОБА_1 набув статусу особи, зниклої за особливих обставин.

Згідно Витягу з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими ОСОБА_12 з питань поводження з військовополоненими від 24.02.2025 р. № 2025-60-5968 в віданні останнього відсутня будь-яка інформація про можливе перебування в полоні військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зазначено про те, що останній обліковується в категорії «Пошук особи».

На даний час можливості оформити факт загибелі військовослужбовця Збройних Сил України за мобілізацією, солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навідника 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , чоловіка Заявниці, належним чином немає, оскільки немає жодного медичного документу про загибель солдата

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Востаннє чоловік телефонував заявниці 16.06.2022 р., після чого зв`язок з військовослужбовцем ОСОБА_1 , було втрачено.

Про місце перебування військовослужбовця ОСОБА_1 , немає відомостей понад

два роки та дев`ять місяців. Цей факт підтверджується матеріалами, наданими з військової частини НОМЕР_1 та з органу досудового розслідування. Окрім цього, в відповідності до наданих батьком та сином військовослужбовця ОСОБА_1 біологічних зразків, станом на день подання даної заяви відсутні будь-які співпадіння ДНК-профілю з проведених національними бюро СМЕ генетичних експертиз.

Координаційним Штабом з питань поводження з військовополоненими та Національним інформаційним бюро на протязі понад 2 роки та 9 місяців не підтверджено перебування військовослужбовця ОСОБА_1 у полоні держави- агресора.

Враховуючи тривалий час відсутності будь-якої інформації, відсутність тіла, а також те, що військовослужбовець ОСОБА_1 , зник за обставин, що загрожували йому смертю (в тому числі з урахуванням показів допитаного під час досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000175 від 05.07.2022 р. в якості свідка військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 про ймовірну загибель військовослужбовця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 ), вищезазначені обставини дають обґрунтовані підстави припустити про ймовірну загибель військовослужбовця Збройних Сил України за мобілізацією, солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навідника 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 під час безпосередньої участі в бойових діях та виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_7 у районі поблизу населеного пункту Тошківка Сєвєродонецького району Луганської області під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Луганської області.

Бойові дії на території України, зокрема Донецької області тривають з 2014 року, день

та час їх закінчення не відомий, певна кількість людей, в тому числі військовослужбовців, вважаються зниклими безвісти, в тому числі чоловік заявниці військовослужбовець ОСОБА_1 . Їх родичі, в тому числі заявниця, не можуть належним чином реалізувати своїх прав, зокрема спадкування, отримати виплати, впорядкувати питання власності тощо.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року N 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Відповідно до п. 2 розділу І, населений пункт Тошківка Сєвєродонецького району Луганської області відсутній в Переліку як територія, на якій велися активні бойові дії в період травня-червня 2022 р., та не зазначено про те, що вказане селище визнано тимчасово окупованою російською федерацією територію України. Відповідно до відомостей вільної енциклопедії «Вікіпедія», станом на 21 червня 2022 року під час російсько-української війни 2022 року селище було тимчасово окуповано і наразі знаходиться під окупацією сил російської федерації. Окрім цього, н.п. Тошківка відноситься до територіальної громади Гірська міська громада. Відповідно до п. 2 розділу І вищезазначеного Переліку, Гірську міську територіальну громаду Сєвєродонецького району Луганської області (про яку в своїх показах повідомляє свідок ОСОБА_8 і яка знаходиться південно-західніше від н.п. Тошківка) визначено територією, на якій в період з 24.02.2022 по 23.06.2022 велися активні бойові дії та, станом на день звернення до суду з даною заявою, відповідно до п. 6 розділу ІІ Переліку, територію Гірської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області визнано тимчасово окупованою російською федерацією територію України. Датою початку окупації вважається 23.06.2022 р.

Заявниця просить суд оголосити померлим громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України за мобілізацією, солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , навідника 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 (уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), який зник безвісти 21.06.2022 р. під час безпосередньої участі в бойових діях та виконання бойового завдання у районі поблизу населеного пункту Тошківка Сєвєродонецького району Луганської області під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Луганської області.

Днем смерті солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , вважати день набрання законної сили рішенням суду.

Зобов`язати (Код ) внести актовий запис про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , в населеному пункті Тошківка Сєвєродонецького району Луганської області, на підставі якого видати свідоцтво про смерть останнього.

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду про скасування рішення про оголошення фізичної особи померлою в спосіб, передбачений ст. 309 ЦПК України.

Ухвалою суду від 12.03.2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.03.2025 року в якості заінтересованих осіб залучено Міністерство оборони України, Військову частину НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 09.04.2025 року в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_2 .

Представник заінтересованої особи Міністерство оборони України в наданих суду поясненнях зазначив, що Міністерство оборони України - спеціально уповноважений суб`єкт, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, та постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 21.06.2022 поблизу населеного пункту Тошківка Гірської міської громади Сіверськодонецького району Луганської області, НОМЕР_4 , так у наказі Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 зазначено, що активні бойові дії на даній території тривали з 24.02.2022 по 23.06.2023, також зазначена територія є тимчасово окупована з 23.06.2022 по теперішній час.

Представник заінтересованої особи просить суд врахувати дані пояснення при вирішенні справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Представник заінтересованої особи Військова частина НОМЕР_1 , до судового засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» направив заяву про розгляд справи без участі представника частини.

Представник заінтересованої особи - Криворізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), надав заяву про розгляд справи без участі представника відділу, справу вирішити на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , яка є матір`ю особи, щодо якої вирішується питання про оголошення померлим, суду пояснила, що підтримує заяву.

Суд, вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, Україна. У свідоцтві про народження батьками зазначені: мати ОСОБА_2 , батько ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 07 вересня 2013 року уклав шлюб з ОСОБА_13 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_14 .

ОСОБА_15 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 . Батьками дитини у свідоцтві про народження зазначені: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_1 .

ОСОБА_16 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 . Батьками дитини у свідоцтві про народження зазначені: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 у віці 55 років, помер ІНФОРМАЦІЯ_11 у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Відповідно до паспорту серії НОМЕР_5 , виданого Інгулецьким РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 28.07.2005 року, ОСОБА_1 є громадянином України. 25.09.2020 року місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 11.05.2022 року за № 421, ОСОБА_1 з 11 травня 2022 року по теперішній час перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_1 , відповідно до наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки від 24.06.2022 № 1218, відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» був призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 НЦ.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.06.2022 року за № 167, призначено службове розслідування стосовно зникнення безвісти 21.06.2022 року військовослужбовців військової частини НОМЕР_6 бойової частини командира відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти солдата ОСОБА_11 , навідника 3 механізованого взводу 1 механізованої роти солдата ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_12 30.06.2022 року на адресу ОСОБА_3 направлено сповіщення № 7/2133/14 про те, що його син ОСОБА_1 навідник 1 механізованого відділення бойової машини 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , 21.06.2022 року після бойового зіткнення з противником неподалік н.п. Тошківка Луганської області, при перевірці особового складу виявився відсутнім. Рахується безвісти зниклим, проводяться пошуки свідків, які могли би спростувати чи підтвердити факт потрапляння в полон чи загибелі.

Відповідно до акту проведення службового розслідування за фактом безвісного зникнення 21.06.2022 року військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_11 , солдата ОСОБА_1 , під час проведення службового розслідування встановлено: « ІНФОРМАЦІЯ_4 по н.п. Тошківка Луганської області відбувся масований артилерійський обстріл позицій військової частини НОМЕР_1 , а також відбулося зіткнення з ворожими силами збройних сил російської федерації, що здійснювалося силами та засобами особового складу військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 . Під тиском переважаючих сил противника військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 були витісненні із АДРЕСА_1 . Під час припинення вогню ворожими силами противника, була проведена перевірка особового складу військової частини НОМЕР_1 під час якої була виявлена відсутність військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 командира бойової машини командира відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти солдата ОСОБА_11 та навідника 3 механізованого взводу 1 механізованої роти солдата ОСОБА_1 .

Тіла солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_1 виявлені не були, пошуки військовослужбовців позитивних результатів не дали, їх документи відсутні, зв`язок з ними відсутній, їх місце знаходження є невідомим і по даний час.

Ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 429 «Самовільне залишення поля бою або відмова діяти зброєю» або ст. 430 «Добровільна здача в полон» в діях солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_1 не вбачається. Будь-яких інших неправомірних дій з боку солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_1 не встановлено. Подія сталась під час виконання обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії російської федерації.

Причинами та умовами, що сприяли зникненню безвісти 21.06.2022 року солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_1 є збройна агресія російської федерації, бойове зіткнення з ворожими силами збройних сил російської федерації поблизу н.п. Тошківка Луганської області.

Зв`язок з військовослужбовцями було втрачено 21.06.2022 року.

За результатами службового розслідування навідник 1 механізованого взводу 1 механізованої роти солдат ОСОБА_1 вважається таким, що зник безвісти 21.06.2022 року, під час виконання обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії російської федерації.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2022 р. № 101 службове розслідування було закінчене.

Відповідно до Витягу з ЄРДР за фактом зникнення безвісти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проводиться досудове розслідування, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000175 від 05.07.2022 р.

ОСОБА_1 по кримінальному провадженню залучено потерпілою та допитано в якості потерпілої, що підтверджується листом слідчого управління ГУ НП України в Луганській області від 23.03.2023 р.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 13.09.2022 р., надав свідчення, що 19.06.2022 року перебували на території Луганської області біля м. Гірське. 20.06.2022 року отримали наказ від командира роти ОСОБА_9 (позивний «Фізик») зайняти позиції та здійснювати оборону на околиці м. Гірське Луганської області. ОСОБА_8 разом з іншими військовослужбовцями приблизно о 5:30-6:00 почали рити окопи. Через приблизно 15-30 хвилин почався артилерійський (мінометний) обстріл їх позицій військовими російської федерації. В результаті вказаного обстрілу свідок ОСОБА_8 отримав поранення. Під час перевірки особового складу виявилося, що в результаті обстрілу загинули 3 солдати: ОСОБА_10 , ОСОБА_1 та ОСОБА_11 . Окрім цього, ОСОБА_8 повідомив, що власними очима бачив тіла загиблих військовослужбовців та зазначив про те, що через щільність обстрілу вони не мали змоги забрати тіла загиблих солдат.

Рішенням від 05 червня 2023 р. по справі № 160/6301/23 Дніпропетровський окружний адміністративний суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , скасував пункти 1 та 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 101 від 23.06.2022 року та зобов`язав військову частину НОМЕР_1 призначити та провести нове службове розслідування за фактом безвісного зникнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , за результатами якого скласти акт службового розслідування з викладенням висновків, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.09.2023 р. № 541, на виконання рішення суду від 05.06.2023 по справі № 160/6301/23, було призначено нове службове розслідування за фактом безвісного зникнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 05.07.2023 р. № 5 на запит заявниці, встановлено, що відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з 26.06.2023 р. ОСОБА_1 набув статусу особи, зниклої за особливих обставин.

Згідно Витягу з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими ОСОБА_12 з питань поводження з військовополоненими від 24.02.2025 р. № 2025-60-5968 в віданні останнього відсутня будь-яка інформація про можливе перебування в полоні військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зазначено про те, що останній обліковується в категорії «Пошук особи».

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У частині 2 цієї статті передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі, про оголошення фізичної особи померлою.

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» - та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».

У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).

Згідно із частиною першою статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно із частинами першою, третьою та четвертою статті 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Строк, що визначений у півмісяця, дорівнює п`ятнадцяти дням. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця.

Строк, що визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori); «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali); «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 910/18214/19 також звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання.

Законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана.

Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 врахувала, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»).

За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України»:

- воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;

- бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);

- воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;

- район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями.

Законодавець у 2018 році вніс зміни до частини другої статті 46 ЦК України, доповнивши частини другу і третю статті 46 після слів «воєнними діями» словами «збройним конфліктом».

Із пояснювальної записки до проєкту Закону про правовий статус осіб, зниклих безвісти: «Беручи до уваги триваючий збройний конфлікт на території України та його наслідки як для населення в цілому, так і для окремих осіб, найбільш доцільним є прийняття окремого закону, який визначатиме правовий статус осіб, зниклих безвісти, та забезпечуватиме правове регулювання відносин, пов`язаних з обліком цих осіб та їх розшуком, з метою максимального подолання руйнівних наслідків конфлікту».

Збройний конфлікт - це збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 наголосила на тому, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.

Велика Палата Верховного Суду для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» використала телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права.

Телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норм права зосереджується на цілі та призначенні законодавчого припису, враховуючи права й законні інтереси суб`єктів і суспільні інтереси.

Мета досліджуваної правової норми полягала у забезпеченні балансу між правовою визначеністю та захистом прав зниклої особи. З одного боку, законодавець хоче запобігти поспішному оголошенню особи померлою, оскільки це може спричинити значні правові наслідки, як-от відкриття спадщини. З іншого - потреба у відновленні правової визначеності стає особливо актуальною у випадках зникнення в умовах активних бойових дій, коли значно зростає ризик загибелі.

Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції.

Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зауважила, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.

Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України.

Наведене тлумачення відповідає і європейським стандартам. Так, відповідно до Рекомендації CM/Rec(2009)12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09 грудня 2009 року на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої звістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого).

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що стаття 48 ЦК України регулює правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою. Ця стаття передбачає механізм скасування судом рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі, якщо вона з`являється або стає відомою інформація про її місцезнаходження. Завдяки цьому механізму законодавець також прагне забезпечити справедливість, враховуючи потребу в захисті прав людини та її законних інтересів. Стаття 48 ЦК України формує справедливий та розумний баланс між інтересами держави, суспільства та окремих осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, що є ключовим для функціонування правової системи.

Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, який на даний час втратив чинність. У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Велика Палата вказала, що суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності.

Україна є соціальною, правовою державою (стаття 1); людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3 Конституції України).

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України). Цей принцип є однією з основних засад цивільного судочинства (пункт 1 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права (частина перша статті 129 Конституції України, частина перша статті 10 ЦПК України), на якому має бути засноване судове рішення (частина перша статті 263 ЦПК України).

Одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності. Він вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Згідно з принципом правової визначеності відрахування шестимісячного строку від дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій території України не забезпечувало б достатньої передбачуваності та сталості правових відносин. В умовах триваючої збройної агресії рф проти України, що супроводжується численними випадками зникнень осіб та постійною нестабільністю, передбачити момент закінчення такої агресії неможливо.

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.

Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.

Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що шість місяців мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій.

Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України

від 22 грудня 2022 року № 309 втратив чинність 20.03.2025 на підставі Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786 та Затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 21.06.2022 поблизу населеного пункту Тошківка Гірської міської громади Сіверськодонецького району Луганської області. У наказі Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 зазначено, що активні бойові дії на даній території тривали з 24.02.2022 по 23.06.2022, також зазначена територія є тимчасово окупована з 23.06.2022 по теперішній час.

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою 10 березня 2025 року. Тож як на момент звернення заявниці до суду з заявою, так і на час розгляду справи сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України.

Враховуючи тривалий час відсутності будь-якої інформації, відсутність тіла, а також те, що військовослужбовець ОСОБА_1 , зник за обставин, що загрожували йому смертю,

є підстави припустити про ймовірну загибель військовослужбовця Збройних Сил України за мобілізацією, солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навідника 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 під час безпосередньої участі в бойових діях та виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_7 у районі поблизу населеного пункту Тошківка Сєвєродонецького району Луганської області під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Луганської області.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.293,315 ЦПК України, керуючись ст.ст.2,5,10-13,258-259,265,352,354 ЦПК України, ст.ст. 46, 48 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Гавула В.В., про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи Криворізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Оголосити померлим громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України за мобілізацією, солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , навідника 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, Україна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який зник безвісти 21.06.2022 р. під час безпосередньої участі в бойових діях та виконання бойового завдання у районі поблизу населеного пункту Тошківка Сєвєродонецького району Луганської області під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Луганської області.

Днем смерті солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , вважати день набрання законної сили рішенням суду.

Зобов`язати Криворізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), внести актовий запис про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в населеному пункті Тошківка Сєвєродонецького району Луганської області, Держави Україна, на підставі якого видати свідоцтво про смерть останнього.

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду про скасування рішення про оголошення фізичної особи померлою в спосіб, передбачений ст. 309 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15 квітня 2025 року.

Суддя Хмельова С.М.

Присяжні Дрібниця Т.І.

Мацук Н.С.