Справа № 309/1366/25
Провадження № 2-н/309/189/25
У Х В А Л А

25 квітня 2025 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Довжанин М.М., розглянувши матеріали заяви ТзОВ «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надані послуги з розподілу природного газу,-

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Газорозподільні мережі України» звернулося до Хустського районного суду Закарпатської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, які надані споживачу за адресою АДРЕСА_1 в розмірі 4212,43 грн. та судовий збір.

Заявлена вимога обґрунтована тим, що між сторонами існують договірні відносини щодо надання послуги за послуги з розподілу природного газу. Вказує, що заявником було надано відповідні послуги ОСОБА_1 .

Разом з тим, боржник не сплачував вартість послуги з розподілу природного газу внаслідок чого виникла заборгованість на суму 4212,43 грн., що свідчить про неналежне виконання ним своїх зобов`язань.

Дослідивши заяву ТзОВ «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу та додані до неї копії документів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, приходжу висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у видачі судового наказу про стягнення із боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно положень п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема, у порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст.163 цього Кодексу.

За змістом пунктів 4, 5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (пункти 3, 4 ч.3 ст.163 ЦПК України).

Отже у разі заявлення вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

В заяві про видачу судового наказу заявник зазначає про те, що ним було надано послуги боржнику ОСОБА_1 з розподілу природного газу за адресою АДРЕСА_1 в розмірі 4212,43 гривень.

Водночас, згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, Відповідь №1321030 від 25.04.2025 р., отриманої судом в порядку передбаченому ч. 7 статті 165 ЦПК України, за вказаними параметрами особу не знайдено.

Вказане ставить під сумнів твердження заявника про надання ним послуг з розподілу природного газу за адресою АДРЕСА_1 саме ОСОБА_1 , позаяк відповідного Договору послуги з розподілу природного газу, підписаного безпосередньо ОСОБА_1 , який би підтверджував надання заявником йому послуг за вказаною адресою заявником не надано.

Інших доказів, які б підтверджували надання послуг з розподілу природного газу за вказаною в заяві адресою саме споживачу ОСОБА_2 заявником не надано. Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити договірні правовідносини заявника стосовно послуги з розподілу природного газу боржнику.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу за поданою заявою, оскільки заявником не доведено наявності договірних правовідносин саме із гр. ОСОБА_1 та відповідно права вимоги до нього про стягнення грошової заборгованості, не надано доказів, що підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою заявою в порядку, вставленому цим розділом, після усунення недоліків.

В той же час, слід роз`яснити заявнику, що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. Однак, у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 95, 161, 163, п.1 ч.1 ст. 165, 166, 258, 260, 261,353 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ТзОВ «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надані послуги з розподілу природного газу.

Матеріали заяви про видачу судового наказу повернути заявнику та роз`яснити його право звернутися з тими самими вимогами в позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М. М.