Справа № 703/468/25
21 квітня 2025 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді Овсієнка І.В.
секретаря судового засідання Батаргіної Т.М.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника третьої особи Мандрики О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Відділ державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності на земельну ділянку,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження №59359319 від 13.06.2019, у складі якого виконується зокрема виконавче провадження №59317748 щодо примусового виконання виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду №703/1215/17 від 03.06.2019 про стягнення із ОСОБА_3 1405412,00 грн на користь ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 03.02.2025 відкрите провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, встановлений сторонам строк на подання письмових заяв по суті справи, підготовче судове засідання призначене на 20.02.2025.
Ухвалою суду від 07.03.2025 закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 08-30 год 25.03.2025, в подальшому відкладено за клопотанням представника відповідача на 21.04.2025.
Представник позивача, представник третьої особи, Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.
Представник позивача додатково пояснив, що відповідач, ОСОБА_3 в передбаченому законом порядку набув майно після смерті матері, подавши заяву про прийняття спадщини, його брат, ОСОБА_4 , подав заяву про відмову від спадщини. Під час виконавчого провадження державним виконавцем на підставі рішення суду від 21.08.2021 звернене стягнення на майно боржника, зокрема спірну земельну ділянку, право на яку не було зареєстроване. За результатами електронних торгів ділянка не була реалізована, відтак позивач 02.05.2024 подав заяву про залишення майна за собою, інші стягувачі відмовилися. Згідно постанови державного виконавця та відповідного акту, 28.06.2024 земельну ділянку передано йому, однак при зверненні до нотаріальної контори, 22.07.2024 йому відмовлено у видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно неможливо зареєструвати право власності позивача через відсутність документів, на підставі яких земельна ділянка належала ОСОБА_3 .
Відповідач ОСОБА_3 , представник відповідача, адвокат Різник Ю.С. в судове засідання повторно не прибули, причин неявки не повідомлено. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подано, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк або ж відкладення розгляду справи, не надходило.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.
У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого главою 11 ЦПК України.
Заслухавши представника позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, надані докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що 03.06.2019 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчий лист №703/1215/17, відповідно до якого, суд за результатами розгляду цивільної справи, вирішив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 1405412,00 грн.
10.06.2019 старшим державним виконавцем Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Мандрикою О.А. за результатами розгляду заяви про примусове виконання вказаного виконавчого листа, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59317748 щодо стягнення з ОСОБА_3 1405412,00 грн боргу на користь ОСОБА_2
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 28.08.2021 в справі №703/1215/17, що залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 23.02.2022, подання виконуючого обов`язки начальника Смілянського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мандрики Олександра Анатолійовича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, задоволене.
25.01.2024 відділом ДВС направлено заявку до ТОВ «Е-Тендер» для реалізації вказаної земельної ділянки.
30.04.2024 відділом ДВС направлено листи стягувачам із пропозицією вирішити питання про залишення за собою майна, не реалізованого на електронному аукціоні.
Передача земельної ділянки стягувачу, ОСОБА_2 , здійснена старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мандрикою О.А. 28.06.2024, про що складений акт, затверджений начальником відповідного відділу Решетняком В.А. 28.06.2024.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 1-4 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Ухвалою Смілянського міськрайсуду від 28.08.2021 в справі №703/1215/17 встановлено, що єдиним спадкоємцем, який виявив бажання прийняти спадщину після смерті ОСОБА_5 та фактично прийняв її, є її син ОСОБА_3 .
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 17.03.2021 в справі №703/2298/17 позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про поділ спадкового майна, в тому числі і спірної земельної ділянки, залишено без розгляду, вказане судове рішення набуло законної сили 01.04.2021, що встановлено з даних ЄДРСР.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено у двох випадках: по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.
Системний аналіз наведених положень свідчить про те, що набуття права власності на певні об`єкти передбачає наявність юридичного складу, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.
Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України).
За ч. 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» порядок проведення електронних аукціонів визначається Міністерством юстиції України.
Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 затверджено Порядок реалізації арештованого майна.
Відповідно до п. 1 розділу ХІ Порядку, електронний аукціон вважається таким, що не відбувся, у разі, зокрема, відсутності учасників електронного аукціону, ненадходження від жодного учасника цінової пропозиції.
Виходячи з правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, складання державним виконавцем за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.
Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
У разі якщо електронний аукціон з реалізації предмета іпотеки оголошено таким, що не відбувся, акт про проведення електронного аукціону (у разі придбання іпотекодержателем предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна) видається на підставі протоколу, сформованого за результатами електронного аукціону, що не відбувся (абзац дев`ятий пункту 2 розділу VII Порядку).
Зазначене дає підстави для висновку, що процедура реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів завершується затвердженням начальником органу державної виконавчої служби, акту складеного державним виконавцем за результатами відповідних торгів, що є підставою для подальшої реєстрації прав на придбане майно.
Під час судового розгляду встановлено, що правочини, на підставі яких позивач ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку, а саме постанова та акт про передачу майна, що не було реалізоване на електронних торгах, стягувачу в рахунок погашення боргу від 28.06.2024 не були оспорені, у встановленому порядку недійсними не визнавалися.
Частина перша статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» закріплює, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться, зокрема, на підставі виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів.
Водночас, як встановлено в даній справі, у видачі позивачу свідоцтва про придбання майна на електронному аукціоні, відмовлено через відсутність документів, що підтверджують право власності боржника на відповідне майно, оскільки таке залишається зареєстрованим за його матір`ю, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За положенням ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність у спадкоємця, який є відповідачем у даній справі та боржником у зведеному виконавчому провадженні, документів, що посвідчують право власності на відповідне майно, не може свідчити про те, що таке право в останнього не виникло. Чинним ЦК України передбачено право спадкоємця одержати свідоцтво про право на спадщину, а якщо прийнято спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація встановлений обов`язок звернутися за отриманням такого свідоцтва (ч. 1 ст. 1296, ч. 1 ст. 1297 ЦК України).
Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
У разі відсутності відповідного свідоцтва застосуванню підлягає процедура, передбачена ст. 440 ЦПК України щодо звернення стягнення на майно, право на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.
За обставин даної справи, ухвалою Смілянського міськрайсуду від 28.08.2021, звернено стягнення на майно боржника ОСОБА_3 , право на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідне судове рішення не породжує у боржника або ж стягувача право власності на майно, однак підтверджує, що у боржника таке право існує з часу відкриття спадщини, а також служить для забезпечення належного захисту прав та законних інтересів стягувача, надаючи останньому реальну можливість задовольнити свою вимогу за рахунок майна боржника.
Чинним законодавством передбачено видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися.
Згідно з ч. 8-9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною третього електронного аукціону або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.
За обставинами даної справи, 30.04.2024 органом державної виконавчої служби повідомлено стягувачів про можливість залишення за собою майна, що не було реалізоване на прилюдних торгах. 02.05.2024, в строк, передбачений законом, позивач виявив бажання залишити за собою відповідне майно, подавши письмову заяву, що підтверджується постановою від 28.06.2024 та актом від 28.06.2024.
При цьому виконавець на виконання частини дев`ятої статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" був зобов`язаний винести постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та за фактом такої передачі скласти акт. Відповідний висновок містить ухвала КЦС ВС від 19.01.2024 в справі №2-297/12.
Відповідно до правового висновку, сформульованого ВП ВС 07.04.2020 в справі №916/2791/13, державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має. Державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Вказаний висновок сформульований ВП ВС в постановах від 05.06.2018 в справі №338/180/17, від 11.09.2018 в справі №905/1926/16, від 19.05.2020 в справі №916/1608/18.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_2 в не забороненому чинним законодавством порядку набув права власності на нереалізоване майно боржника, однак отримати від нотаріуса свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів та зареєструвати власне право не має змоги.
Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року
№807-IX, створено, зокрема, у Черкаській області Черкаський район (з адміністративним центром у місті Черкаси) у складі територій Балаклеївської сільської, Березняківської сільської, Білозірської сільської, Бобрицької сільської, Будищенської сільської, Городищенської міської, Кам`янської міської, Канівської міської, Корсунь-Шевченківської міської, Леськівської сільської, Ліплявської сільської, Медведівської сільської, Михайлівської сільської, Мліївської сільської, Мошнівської сільської, Набутівської сільської, Ротмістрівської сільської, Руськополянської сільської, Сагунівської сільської, Смілянської міської, Степанецької сільської, Степанківської сільської, Тернівської сільської, Червонослобідської сільської, Черкаської міської, Чигиринської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.
З 2020 року до складу Степанківської сільської територіальної громади включена, зокрема, Залевківська сільська рада.
Отже, на даний час спірна земельна ділянка перебуває в адміністративних межах Степанківської сільської територіальної громади Черкаського району Черкаської області.
Відповідно до ч. 1-2, 6 ст. 143 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
За таких обставин судовий збір, сума якого визначена відповідно до підп. 1) ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на рівні 1% ціни позову, слід покласти на відповідача. Документів, які б свідчили про звільнення відповідача від судових витрат, судові не надано.
На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 2, 76, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Відділ державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 4271 (чотири тисячі двісті сімдесят одну) грн 54 коп судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Відділ державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса м. Сміла Черкаського району Черкаської області, вул. Житомирська, 6, .

Повне судове складене 21.04.2025.

Суддя: І.В.Овсієнко