Провадження № 2-н/461/18/25
УХВАЛА

18.04.2025 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д., розглянувши заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.

Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч. 2ст. 167 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 163 ЦПК Україн и у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження ; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

30.12.2024 року заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.

Оглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, судом встановлено, що в заяві відсутні відомості щодо номера і серії паспорта боржника, реєстраційного номера облікової картки платника податків боржника.

Виходячи з аналізу статті 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу необхідно зазначити прізвище, ім`я та по батькові боржника, його місце проживання чи перебування, реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника. Тобто заява про видачу судового наказу повинна містити дані, які допоможуть правильно ідентифікувати боржника.

Заявником усупереч вимогам ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за послуги з постачання теплової енергії зазначено лише прізвище, ім`я та по батькові боржника та місце проживання, проте не вказано обов`язкові дані номера та серії паспорта боржника, за наявності реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, а також інші дані для ідентифікації боржника у заяві відсутні.

Згідно з ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що заява про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за послуги з постачання теплової енергії не відповідає вимогам ч. 2 ст. 163 ЦПК України та не містить даних для ідентифікації особи боржника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для видачі судового наказу.

Крім того, на виконання вказаних вимог ч.5 ст. 165 ЦК України суддею скеровано запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_1 .

Як вбачається з відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС УДМС України у Львівській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, з огляду на відсутність у заяві про видачу судового наказу анкетних даних боржника, суд позбавлений можливості встановити чи саме зазначена особа є власником кв. АДРЕСА_2 .

Згідно з ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст.ст. 162, 163, 165, 166, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.Д. Мироненко