У Х В А Л А

17 квітня 2025 року м. Київ

Справа №753/21221/24

Апеляційне провадження №22-ц/824/10104/2025

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Соколової В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва, постановлену під головуванням судді Сирбул О.Ф. 05 листопада 2024 року у м. Києві та рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року, у справі за позовом Житлового кооперативу «Трикотажник 4» до ОСОБА_1 про стягнення боргу зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за спожиті комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за позовом Житлового кооперативу «Трикотажник 4» до ОСОБА_1 про стягнення боргу зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за спожиті комунальні послуги.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року позов Житлового кооперативу «Трикотажник 4» до ОСОБА_1 про стягнення боргу зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за спожиті комунальні послуги - задоволено.

Не погодився із вказаним судовим рішенням відповідач ОСОБА_1 , ним 04 квітня 2025 року до Київського апеляційного суду подано апеляційну скаргу.

Запитом Київського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року витребувано з Дарницького районного суду м. Києва матеріали цивільної справи №753/21221/24, які надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 15 квітня 2025 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить про поновлення строку на апеляційне оскарження. Вказує, що ухвала суду від 05 листопада 2024 року може бути оскаржена тільки разом з рішенням суду від 19 грудня 2024 року, про оскаржувану ухвалу відповідач дізнався 21 березня 2025 року, а про оскаржуване рішення 24 березня 2025 року, у зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Виходячи з принципу доступу до правосуддя, положень ч.1 ст. 127 ЦПК України, ч. 3 ст. 354 ЦПК України, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач просить про звільнення від сплати судового збору. Вказує, що перебуває в скрутному матеріальному становищі, є батьком-одинаком, який має дитину віком до 14-ти років (двоє дочок, одна - до 14-ти років, друга - недавно перетнула цей вік, які недавно втратили матір). Вказує, що річний дохід відповідача становить 30000 грн, а тому сума судового збору перевищує 5% розміру річного доходу за попередній календарний рік, зазначає, що діє в інтересах неповнолітніх осіб, а також те, що предметом позову є захист соціальних, сімейних та житлових прав.

На підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» просить звільнити його від сплати судового збору.

Перевіряючи доводи наведені в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Верховний Суд у постанові від 26 березня 2018 року у справі 910/17455/17 дійшов висновку, що єдиною підставою для вчинення судом дій, що передбачені ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування судом майнового стану сторін. При цьому, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, а обґрунтування пов`язаних з цим обставин та подання доказів, які свідчать про неможливість або ускладнення в здійснення оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену особу.

Визначення майнового стану сторони процесу є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату судових витрат. Якщо через низький рівень майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 липня 2019 року, справа № 821/1896/15-а, провадження № К/9901/14384/18).

Обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний матеріальний стан заявника для цілей відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони покладається саме на заявника. Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Аналіз положень зазначеної норми Закону свідчить про те, що від плати судового збору звільняються позивачі: батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю.

У даній справі, ОСОБА_1 має статус відповідача, а тому не відноситься до категорії осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору з підстав передбачених п.п. б.в. ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Також, відповідачем ОСОБА_1 до клопотання не долучено доказів на підтвердження того, що він відноситься до категорій осіб, визначених п.п. б.в. ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», або перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Крім того, суду апеляційної інстанції не надано доказів, які підлягають оцінці щодо реального майнового стану відповідача, зокрема: банківські документи про відсутність на рахунках коштів або депозитів, документи про відсутність придбання рухомого чи нерухомого майна тощо, що перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 1977 року народження, а отже є особою працездатного віку.

Апеляційний суд зауважує, що для звільнення від сплати судового збору заявник має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави для звільнення такої особи від сплати судового збору.

За таких обставин, клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Пунктом 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до п. 6) ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні вказаної позовної заяви до суду першої інстанції становив 3028, 00 грн, а тому враховуючи положення п.6 ч. 2 ст. 4 вищевказаного Закону, особі яка подає апеляційну скаргу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 150 % що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, тобто 4542,00 грн.

Таким чином, особі, яка подала апеляційну скаргу необхідно сплатити суму судового збору в розмірі - 4542, 00 грн на розрахунковий рахунок отримувача: UA0026010, отримувач коштів УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно надати до Київського апеляційного суду.

Згідно з п. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, а також у разі несплати судового збору, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Керуючись ст. 354, 185, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2024 року та рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2024 року та рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року - залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особам, які її подали.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.