1Справа № 335/2240/25 2-з/335/19/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Мінаєва М.М., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Акціонерного товариства «Кредобанк»про забезпечення його позову до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа № 335/2240/25 за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором № 29669/2020 у розмірі 588320,96 грн.

Підготовче судове засідання відкладене на 15.05.2025 через першу неявку відповідачів.

24.04.2025 засобами ЄСІТС надійшла заява АТ «Кредобанк» про забезпечення вказаного позову шляхом витребування майна та до набрання рішенням законної сили, шляхом опису заставного транспортного засобу а саме автомобіль марки TOYOTA, модель CAMRY, рік випуску 2019, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2494, колір чорний, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , та подальшій передачі описаного заставного майна з ключами що є в комплектації автомобіля та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, на відповідальне зберігання представнику АТ «КРЕДОБАНК».

Заява обґрунтована посиланням на таке.

29.01.2020 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Кредобанк», Кредитний договір № 29669/2020, (надалі Кредитний договір). З метою забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору 17.03.2020 року Банк та ОСОБА_1 (надалі Заставодавець) уклали Договір застави (надалі Договір застави), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юрковою О.А. за реєстровим № 148. Предметом договору застави є автомобіль марка TOYOTA, модель CAMRY, рік випуску 2019, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2494, колір чорний, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

У зв`язку із порушенням зобов`язань по кредитному договору кредитор звернувся до приватного нотаріуса ЛМНО Моргуна О.С., за вчиненням виконавчого напису на підставі договору застави. ( нотаріально завірений договір). 19.01.2024 року приватним нотаріусом ЛМНО Моргун О.С., вчинив виконавчий напис на договорі застави.

АТ «КРЕДОБАНК» пред`явив виконавчий напис нотаріуса приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Констянтинович.

21.03.2024р., приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74509316

З моменту відкриття виконавчого провадження відповідач (боржник), оплати не здійснює протягом тривалого часу, заставне майно позивач переховує від виконання своїх зобов`язань ухиляється. В банк із заявами щодо пояснення відсутності оплат чи з пропозиціями щодо погашення боргу не звертався. Борг не сплачує, хоча має можливість погасити за рахунок реалізації заставного майна. Заставне майно переховує. Майно не затримувалось та не вилучалось.

Зокрема, відповідач здійснив заміну номерних знаків що є грубим порушенням кредитного договору та договору застави адже такі дії мають погоджуватись із кредитором і після зміни номерних знаків в обов`язковому порядку мають бути внесені зміни до договору застави ( зміна номерних знаків впливає на зміну свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. що призводить окрім внесення змін у свідоцтво щодо номерних знаків а також зміноються номер та бланк свідоцтва і відповідно всі ці зміни мають відображатись в договорі застви). Окрім того такі дії говорять про те що вони спрямовані на уникнення виконання зобов`язань шляхом зміни номерних знаків на предметі застави та призводить до того що заставний транспортний засіб який перебуває в розшуку неможливо виявити та затримати. Отже такі дії вказують на те що відповідач створює перешкоди щодо відчуження майна, та ускладнює примусове виконання виконавчого документа.

Відтак, на думку позивача, відповідач вчиняє дії, які можуть ускладнити виконання рішення суду.

Вирішуючи подану заяву по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною першою статті 150 ЦПК України визначений перелік видів способів забезпечення позову у цивільній справі, серед яких відсутній такий спосіб, як витребування майна у відповідача з передачею на відповідальне зберігання позивачу, що унеможливлює задоволення заяви незалежно від обґрунтованості її доводів.

Крім того, заява не містить обґрунтування того, з яких підстав позов не може бути забезпечений одним із способів, зазначених у ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Вимога ж позивача про витребування у відповідача майна, придбаного за спірні кредитні кошти, фактично є позовною вимогою, задоволення якої може призвести до вирішення спору по суті до ухвалення рішення суду.

Відповідно до положень Глави 23 ЦК України витребування майна як спосіб захисту цивільного права може бути застосований лише до особи, яка неправомірно ним володіє.

Водночас правомірність володіння ОСОБА_1 спірним транспортним засобом випливає з факту наявності у нього права власності на цей автомобіль, яке станом на час розгляду заяви не є припиненим.

Відтак, запропонований позивачем спосіб забезпечення позову не лише не передбачений нормами ЦПК України, а й суперечить загальним засадам цивільного і цивільного процесуального законодавства.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 7, 149, 150, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Кредобанк»про забезпечення його позову до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом витребування майна та до набрання рішенням законної сили, шляхом опису заставного транспортного засобу а саме автомобіль марки TOYOTA, модель CAMRY, рік випуску 2019, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2494, колір чорний, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , та подальшій передачі описаного заставного майна з ключами що є в комплектації автомобіля та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, на відповідальне зберігання представнику АТ «КРЕДОБАНК», - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, але може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя М.М. Мінаєв