Справа № 455/238/25
Провадження № 2/455/288/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня 2025 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Івасенко С.М.,

секретаря судового засідання Бобельської Н.М.,

учасники справи не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Бісковецької сільської ради ( ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДР 04370030, місцезнаходження: Львівська область, Самбірський район, с. Бісковичі, вул. Я.Мудрого,3), ОСОБА_2 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з позовом до Бісковецької сільської ради (надалі відповідач 1), ОСОБА_2 ( надалі відповідач 2) про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прабаба позивача ОСОБА_3 володіла правом на земельну частку ( пай) розміром 1,93 умовних кадастрових гектарів із земель ТОВ ім. Шевченка на підставі сертифікату на право на земельну ділянку. Після її смерті право на земельну частку ( пай) успадкував її син, дід позивача, ОСОБА_4 . Після його смерті право на земельну частку ( пай) успадкувала його дружина, баба позивача, ОСОБА_5 . Свої спадкові права на земельну частку (пай) ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_5 не оформляли. Після смерті ОСОБА_5 спадщину, до складу якої входить і земельна частка (пай), успадкував позивач. Проте позивачу відмовлено в оформленні права на земельну частку (пай), так як сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_3 втрачений, а тому його права підлягають захисту в судовому порядку.

10 лютого 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку загального позовного провадження. За заявою позивача витребував від Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області належним чином засвідчені копії спадкових справ після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

17 лютого 2025 року Старосамбірська державна нотаріальна контора Львівської області надала копії витребуваних спадкових справ.

18 березня 2025 року та 16 квітня 2025 року відповідач 1 подав клопотання про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечив, визнає в повному обсязі.

26 березня 2025 року відповідач 2 подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, проінформований про наслідки його визнання.

02 квітня 2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 17 квітня 2025 року.

У встановлені судом дату та час розгляду справи по суті учасники справи не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 25.01.2001 року ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Померла ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії ЛВ № 035785, який зареєстрований за № 254 від 31.05.1995 року мала право на земельну частку (пай) із земель с/г підприємства ТОВ ім. Шевченка розміром 1,93 умовних кадастрових гектарів, загальна вартість якої складає 7218 грн 20 коп ( надалі - земельна частка (пай)) , що підтверджується копією довідки про наявність та розмір земельної частки (паю) ( витяг з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 399 від 01.10.2024 року, виданої Бісковецькою сільською радою Самбірського району Львівської області).

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Бісковецької сільської ради Самбірського району Львівської області від 01 жовтня 2024 року за № 398 померла ОСОБА_3 до дня смерті була зареєстрована у АДРЕСА_4 і нею не посвідчувався заповіт у виконавчому комітеті сільської ради. Померла ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрована у такому складі сім`ї : син ОСОБА_4 та невістка ОСОБА_5 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 підтверджується, що ОСОБА_4 ( російською - Константынович) є сином ОСОБА_3 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №80063354 від 12.02.2025 року за параметрами « ОСОБА_3 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_1 » у спадковому реєстрі інформація відсутня. Згідно копії відповіді Львівського державного нотаріального архіву №2911/01-21 від 21.11.2024 року за наявними даними «Алфавітних книг обліку спадкових справ» за 2001-2003 роки Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_3 не заводилась.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 підтверджується, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Бісковецької сільської ради Самбірського району Львівської області від 10 жовтня 2024 року за № 416 померлий ОСОБА_4 до дня смерті був зареєстрований у АДРЕСА_4 і ним не посвідчувався заповіт у виконавчому комітеті сільської ради. Померлий ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрований у такому складі сім`ї : дружина ОСОБА_5 .

Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 підтверджується, що ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_4 ( російською - Константынович).

18 березня 2004 року ОСОБА_4 заповів все своє майно своєму внукові ОСОБА_1 , позивачеві у справі, що підтверджується копією заповіту, який посвідчено секретарем виконкому Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за №22.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 02.11.1966 року підтверджується, що ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_2 , а ОСОБА_4 його батьком.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 25.01.1989 року підтверджується, що ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 .

21 листопада 2024 року ОСОБА_2 подав приватному нотаріусу Малій М.В. заяву про те, що він спадщину після смерті батька в установленому законом строки не прийняв, за продовженням строку до суду звертатись не буде, на видачу свідоцтва про право на спадщину не претендує та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину після смерті батька було видано на ім`я онука померлого ОСОБА_1 .

Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади № 2024/015195861 від 23.12.2024 року позивач з 25.01.1989 року має зареєстроване місце прожтивання за адресою АДРЕСА_2 .

Відомостей, що після смерті діда, ОСОБА_4 , позивач прийняв спадщину, не має. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80063297 від 12.02.2025 року за параметрами запиту » ОСОБА_4 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 » у спадковому реєстрі інформація відсутня.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 підтверджується, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

15 червня 2015 року ОСОБА_5 заповіла земельну ділянку площею 1,1887 га, що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_10 своєму внукові ОСОБА_1 , , який посвідчено сільським головою Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області за зареєстрований в реєстрі за №12. Іншим спадковим майном ОСОБА_5 на випадок своєї смерті не розпоряджалась.

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Бісковецької сільської ради Самбірського району Львівської області від 10 серпня 2021 року за № 1442 померла ОСОБА_5 до дня смерті була зареєстрована у АДРЕСА_4 і нею посвідчувався заповіт у виконавчому комітеті сільської ради Померла ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована одна.

14.01.2021 року позивач звернувся в Старосамбірську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після померлої баби ОСОБА_5 . За його заявою заведена спадкова справа №08/2021. В матеріалах спадкової справи відсутні відомості про подачу заяв про прийняття спадщини іншими спадкоємцями.

Копією оголошенням у друкованому засобі масової інформації - газеті «Голос Самбірщини» № 1 (2632) від 09 січня 2025 року підтверджується, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №035785, виданий Сусідовицькою с/р згідно рішення №2 від 10.12.1993 року на ім`я ОСОБА_3 , вважається втраченим.

Позивачу було відмовлено в оформленні права на земельну частку (пай), що підтверджується листом Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області від 23 грудня 2024 року за № 2439/02-14.

Встановлені обставини свідчать про те, що спірні правовідносини пов`язані із захистом позивачем своїх спадкових прав на земельну частку ( пай) на підставі сертифікату на право на земельну ділянку.

Виходячи із змісту статті 524 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень статей 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є і свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Пунктом 23 цієї постанови роз`яснено про судовий захист права на спадщину у разі відмови нотаріуса в його оформленні.

За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку ( постанова ВС по справі 227/3750/19 від 22 вересня 2021 року.

Отже, право на спадщину є майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає судовому захисту у разі відмови нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

У постанові від 11 вересня 2024 року по справі № 642/4502/17 Верховний Суд виснував про те, що для визнання права власності (чи визнання права на частку в праві спільної часткової власності) за спадкоємцем законодавцем не передбачено обов`язкового пред`явлення окремої позовної вимоги про встановлення факту прийняття спадщини спадкодавцем. Тобто, така обставина (факт прийняття спадщини спадкодавцем), у разі пред`явлення позову про визнання права власності (чи визнання права на частку в праві спільної часткової власності) за спадкоємцем, встановлюється під час розгляду такого позову.

У цій справі суд встановив, що право на земельну частка (пай) належало померлій прабабі позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина після її смерті відкрилася у січні 2001 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК 1963 року), а тому положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування права на земельну частка (пай) сином померлої дідом позивача ОСОБА_4 . Відповідно до статті 524 ЦК 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі статтею 549 ЦК 1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Згідно з пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14 червня 1994 року № 18/5, яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за № 152/361, та була чинна до 03 березня 2004 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема, довідка житлово-експлуатаційної організації, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.

Враховуючи, що син померлої ОСОБА_3 , дідо позивача ОСОБА_4 , проживав разом із нею в АДРЕСА_4 станом на час її смерті, суд виснує, що ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном. Отже, право на земельну частку (пай) перейшло до діда позивача ОСОБА_4 . Оскільки отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 560 ЦК 1963 року ЦК України було правом, а не обов`язком спадкоємця, то неотримання ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину не спростовує факту прийняття ним у спадщину права на земельну частка (пай).

Отже, вимога про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу в управління спадковим майном підлягає задоволенню.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 діда позивача ОСОБА_4 , позивач своїм правом на прийняття спадщини за заповітом від 18.03.2004 року не скористався. Син померлого ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , постійно не проживав разом з батьком та заяви про прийняття спадщини не подавав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважається таким, що спадщини не прийняв. А тому вся спадкова маса відповідно до вимог ст.1261, ч.3 ст.1268 ЦК України перейшла в порядку спадкування за законом до ОСОБА_5 баби позивача, яка теж своїх спадкових прав на земельну частка (пай) не оформила, що, як вже зазначав суд, не спростовує факту прийняття нею у спадщину права на земельну частку (пай).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 баби ОСОБА_5 , лише позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини. Син померлої ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , постійно не проживав разом з матір`ю та заяви про прийняття спадщини не подавав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважається таким, що спадщини не прийняв. Спадкова справа не містить відомостей про наявність інших спадкоємців та про прийняття ними спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем померлої баби ОСОБА_5 . Отже, позивач прийняв у спадщину земельну частку (пай) після померлої баби в установленому законом порядку як спадкоємець V черги відповідно до ст. 1269 ЦК України, але оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості у зв`язку із втратою сертифіката серії ЛВ № 035785, а тому порушене право позивача підлягає захисту, а позовна вимога про визнання права на земельну частка (пай) - задоволенню.

Водночас суд звертає увагу, що предметом спору у цій справі є визнання права на спадкове майно. Тому відповідачем/відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а в разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини ( постанови Верховного Суду: від 18 грудня 2019 року у справі № 265/6868/16-ц, провадження № 61-34234св18; від 19 травня 2020 року у справі № 175/1941/16-ц, провадження № 61-19798св18; від 31 березня 2021 року у справі № 463/4616/18, провадження № 61-20505св19; від 06 жовтня 2021 року у справі № 234/17030/18 провадження № 61-12859св21; від 10 листопада 2021 року у справі № 759/19779/18, провадження № 61-4523св21).

У цій справі суд виснував про те, що ОСОБА_2 , батько позивача, не є спадкоємцем померлої матері ОСОБА_5 , а тому є неналежним співвідповідачем у цій справі. Однак, позивач визначив відповідачем також відповідний орган місцевого самоврядування, який є належним відповідачем у цій справі, а тому залучення у якості співвідповідача ОСОБА_2 не вплинуло на результати розгляду справи.

Керуючись ст.2,5,10-13, 18, 258-259, 263 - 265, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Бісковецької сільської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу в управління спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_1 права на земельну частку ( пай) розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частини в натурі ( на місцевості) розташованої у с. Сусідовичі Самбірського району Львівської області із земель ТзОВ ім. Шевченка в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій право на земельну частку (пай) належало в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та якому право на земельну частку (пай) належало в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій право на земельну частку (пай) належало на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №035785, виданого 31.05.1995 року та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів за №254.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17 квітня 2025 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Бісковецька сільська рада, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДР 04370030, місцезнаходження: Львівська область, Самбірський район, село Бісковичі, вул. Я.Мудрого, 3;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя С.М. Івасенко