Справа № 367/4846/25
Провадження №2-з/367/66/2025
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

01 травня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Князєва Сергія Володимировича про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 із позовом до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича, Державного підприємства "Сетам", ОСОБА_2 , третя особа: Кредитна спілка "ЗАРАЗ", про визнання електронного аукціону (торгів) та його результатів недійсними.

30 квітня 2025 року судді Шестопаловій Я.В. було передано заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Князєва Сергія Володимировича про забезпечення позову про забезпечення позову, подану 30 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд», в якій просить вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 та третьої особи на стороні Кредитної спілки «ЗАРАЗ» про визнання електронного аукціону (торгів) та його результатів недійсними у вигляді: заборони відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Заяву обґрунтовано тим, що предметом оскаржуваних електронних торгів є квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що була реалізована, на думку позивача, з порушенням передбаченої чинним законодавством процедури. В той же час, станом на сьогоднішній день ОСОБА_2 вживає заходів щодо подальшої реалізації квартири, яка, як зазначалось вище, є предметом електронних торгів. Так, інформація про продаж Квартири була розміщена на сайті www.olx.ua, та про бажання реалізувати квартиру ОСОБА_2 зазначав у приватних розмовах з батьком позивача, пропонуючи її викупити у нього. Таким чином, ОСОБА_2 як власник вищевказаного об`єкту нерухомого майна не позбавлений права та можливості, незважаючи на наявність судового спору, продовжувати здійснювати дії, які в даний момент вже будуть спрямовані на відчуження на користь третіх осіб даного об`єкту. Існує реальна загроза, що на момент розгляду справи по суті квартира буде продана третій особі, а це ускладнить або унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, з дій ОСОБА_2 вбачається, що останній поспішає з продажем і визначивши спочатку вартість квартири у розмірі 41 000 доларів США (на момент, коли позивач побачив це оголошення 24.12.2024 року), 25.12.2024 року зменшив вартість квартири до 39 000 доларів США. Таким чином, за наведених обставин, очевидним є той факт, що подальші дії щодо відчуження майна, яке входить до предмета спору, значно утруднить чи взагалі зробить неможливим у випадку задоволення позову судом, ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав заявника, за захистом яких він звернувся до суду, може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 1 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій інших осіб, які за час розгляду справи можуть продати, знищити чи знецінити майно, тощо.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяв про забезпечення позову вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести співмірність обраного засобу забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 постанови ПленумуВерховного Суду України від 22грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 травня 2019 року у справі № 487/7097/18 та від 25 вересня 2019 року у справі №320/3560/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Окрім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Судом встановлено, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17.01.2025 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лата Н.Ф. про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову у справі №367/13389/24 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича, Державного підприємства "Сетам", ОСОБА_2 , третя особа: Кредитна спілка "ЗАРАЗ", про визнання електронного аукціону (торгів) та його результатів недійсними, а саме: заборонити відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 17.04.2025 року у цивільній справі № 367/13389/24, позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича, Державного підприємства "Сетам", ОСОБА_2 , третя особа: Кредитна спілка "ЗАРАЗ", про визнання електронного аукціону (торгів) та його результатів недійсними, - залишено без розгляду. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17.01.2025 року у справі № 367/13389/24, а саме: скасовано арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; скасовано заборону відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17.04.2025 року у цивільній справі № 367/13389/24 надіслано судом до ЄДРСР - 21.04.2025 р., зареєстровано - 22.04.2025 р., забезпечено надання загального доступу - 23.04.2025 р.

Відтак, ухвала суду від 17.04.2025 року у цивільній справі № 367/13389/24, якою було залишено позов без розгляду та скасовано заходи забезпечення позову, станом на дату подання цього позову не набрала законної сили.

Таким чином, станом на сьогодні заходи забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборони відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є чинними та продовжують діяти.

Питання необхідності вжиття заходів забезпечення позову, їх обґрунтованість та співмірність із заявленими вимогами, збалансованість інтересів сторін, є предметом дослідження, виходячи з конкретно встановлених обставин справи, а тому не може бути формального чи уніфікованого підходу. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

За таких обставин, зважаючи на те, що станом на дату подачі цієї заяви вже накладено заходи забезпечення позову на спірну квартиру у вигляді арешту та заборони її відчуження, ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову станом на дату подачі цієї заяви не набрала законної сили, то звернення до суду із даною заявою є передчасним, у зв`язку із чим, суд відмовляє у задоволення заяви про забезпечення позову

При цьому, відхиляючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до суду.

З огляду на викладене, заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Князєва Сергія Володимировича про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154, 157 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Князєва Сергія Володимировича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова