Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суду Закарпатської області Наумова Н.В., при секретарі судового засідання Передерій Є.В., у присутності: представника позивача ОСОБА_1 та представника першого відповідача Білоцерковця Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу № 308/20327/23 за позовом ОСОБА_2 до першого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до другого відповідача Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання припиненою іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до першого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до другого відповідача Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 , за якою просить:

-визнати припиненою іпотеку, згідно іпотечного договору № 48/23-2005, посвідченого 14 квітня 2005 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботя А.Й. за реєстровим № 623, з наступними змінами та доповненнями, укладеного між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційний банком (закрите акціонерне товариство) в особі філії Закарпатське Центральне відділення Промінвестбанку м. Ужгород, та ОСОБА_2 код НОМЕР_1 ;

-визнати відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» код ЄДРПОУ - 35326253 прав кредитора за кредитним договором №22/196-04 від 13.05.2004 року;

-визнати відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» код ЄДРПОУ - 35326253 права іпотекодержателя за Іпотечним договором № 48/23-2005, посвідченого 24 квітня 2005 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботя А.Й. за реєстровим номером 623, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ;

-виключити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про іпотеку та заборону на нерухоме майно - домоволодіння що складається з: житлового будинку (літ. "а") загальною площею 312,0 м.кв., житловою площею 124,6 м.кв., вбиральня (літ. "в"), огорожа позначена №3, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,11 га. за адресою: АДРЕСА_1 , внесених на підставі іпотечного договору Іпотеки № 48/23-2005 посвідченого 14 квітня 2005 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботя А.Й. за реєстром номером 623.

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

Позивач, ОСОБА_2 (надалі-Позивач), є власником нерухомого майна - домоволодіння, що складається з: житловий будинок (літ. "а") загальною площею 312,0 м.кв., що складається з п`яти кімнат житловою площею 124,6 м.кв., вбиральня (літ. "в"), огорожа позначена №3, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,11 га. за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нерухоме майно / об`єкт) на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Холмківською сільською радою 14.12.2004 року на підставі рішення виконавчого комітету Холмківської сільської ради № 175 від 11.11.2004 року та зареєстрованого Ужгородським районним державним підприємством технічної інвентаризації 20.01.200 року в реєстровій книзі 2, номер запису 505. номер витягу 6269952, реєстраційний номер 9043905.

Право приватної власності Позивача на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-3K № 002335, виданого на підставі рішення 9 сесії XXIII скликання Холмківської сільської ради від 28.10.1999 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 1727.

13.05.2004 року між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційний банком (закрите акціонерне товариство) в особі філії Закарпатське Центральне відділення Промінвестбанку, м. Ужгород (правонаступник ПАТ „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії „Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Ужгород) - було укладено кредитний договір № 22/196-04, у відповідності до умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 18700 доларів США, що станом на день укладення кредитного договору за офіційним курсом НБУ складало 99 633,60 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту - 12.05.2014 року.

З метою виконання забезпечення зобов`язання за кредитним договором між ПАТ „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 -Позивачем 14.04.2005 року було укладено іпотечний договір № 48/23-2005, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботя А.Й. за реєстровим №623, згідно якого Позивач передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що складається з: житловий будинок (літ. "а") загальною площею 312,0 (триста дванадцять цілих нуль десятих) м.кв., що складається з п`яти кімнат житловою площею 124,6 (сто двадцять чотири цілих шість десятих) м.кв., вбиральня (літ. "в"), огорожа позначена №3, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,11 га. за адресою: АДРЕСА_1 .

Умови кредитного договору виконувались належним чином, жодної заборгованості за кредитним договором не обліковувалось.

У зв`язку з наведеними обставинами - 09.10.2023 року ОСОБА_3 звернулась на адресу ПАТ «Промінвестбанк» із письмовою заявою в якій остання зазначила, що умови кредитного договору виконувались належним чином, однак обтяження майна іпотекою та забороною вилучено не було.

Вказувала, що 08 вересня 2023 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» від Імені якого діє виконуючий обов`язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Промінвестбанку» Паламарчук Віталій Віталійович та громадянином України ОСОБА_4 було укладено Договір про відступлення (купівліпродажу) прав вимоги на підставі протоколу електронного аукціону № GFD001-UA773 від 29.08.2023 року, номер лота: GL16N024609 та здійснено реалізацію активів банку, у тому числі право вимоги за кредитним договором №69/3-06 від 23.10.2006 року та за кредитним договором № 7/4-06 від 12.05.2006 року.

При цьому, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» до списку кредитів не було включено право вимоги за кредитним договором №22/196-04 від 13.05.2004 року.

У зв`язку з наведеними обставинами, ОСОБА_3 просила повідомити чи обліковується будь-яка заборгованість за кредитним договором №22/196-04 від 13.05.2004 року, чи заплановано продажу права вимоги за вказаним кредитним договором.

Листом відповіддю від 20.10.2023 № 3057/08 ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» Ліквідатор повідомив заявника, що 13.05.2004 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір №22/196-04 за яким виступав кредитором до 17.12.2012 року.

В рамках рішення Банку про відступлення права вимоги за рядом кредитних договорів укладених з фізичними особами, 17.12.2012 року Банк здійснив відступлення права вимоги за вказаними кредитним договором а також всіма договорами укладеними в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором - новому кредитору ТОВ «Кредитні ініціативи» , України, місто Київ, вулиця Вікентія Хвойки, буд. 21.

Також, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - Ліквідатор повідомив, що згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредитору документи які засвідчують права, що передаються, та інформацію яка є важливою для їх здійснення, з метою належного виконання зобов`язань за угодою щодо відступлення права вимоги та з метою надання ТОВ «Кредитні ініціативи» інформації яка є важливою для супроводження кредиту, тобто первісні договори та матеріали кредитної справи. З метою отримання довідки про відсутність заборгованості запропоновано звернути до належного кредитора - ТОВ «Кредитні Ініціативи».

На думку позивача, матеріали справи свідчать, що «Акціонерний комерційний промисловоінвестиційний банк» повідомив Боржника та Позивача згідно листа відповіді від 20.102.2013 року, що ним 17.12.2012 року здійснено відступлення права вимоги за вказаними кредитним договором №22/196-04 від 13.04.2004 року та іпотечним договором № 48/23-2005 посвідченого 14.05.2005 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботя А.Й, за р. № 623 на користь нового кредитора - ТОВ «Кредитні ініціативи» при цьому, державна реєстрація обтяження майна забороною та іпотекою залишилась незмінною на користь вибулого кредитора - ПАТ ««Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Законом України «Про іпотеку» не передбачено існування конструкції «абстрактної» іпотеки, при якій іпотека існує поза зв`язком із забезпеченням основного зобов`язання. Тобто, законодавством не допускається такої конструкції, коли суб`єктом права вимоги за основним договором буде один суб`єкт, який набув право вимоги внаслідок відступлення, а іпотекодержателем - інший суб`єкт, адже призначенням іпотеки є забезпечення основного зобов`язання. Оскільки у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відсутнє право вимоги за кредитним договором, в забезпечення якого укладено договір іпотеки, останній не може бути іпотекодержателем за ним. Такий правовий висновок висловлено в Постановах Верховного Суду у складі колеги суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.12.2018 у справі №758/3453/16-ц та Постанові КГС ВС від 01 жовтня 2019 року по праві № 5016/1284/2012(5/45).

Аналіз вищевказаних положень законодавства свідчить, що припинення іпотеки з інших підстав ніж ті, що визначені в ст. 17 Закону України "Про іпотеку" та ч. 1ст. 593 Цивільного кодексу, можливе у випадку, коли така підстава припинення чітко передбачена відповідним Законом України "Про іпотеку" або іншим Законом. В даному випадку строк дії договору іпотеки закінчився 12.05.2014 року, зобов`язання за кредитним договором - припинилось у зв`язку з тим, що первісний кредитор ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» здійснив відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договором, а обтяження майна іпотекою залишились на користь первісного кредитора, у зв`язку із чим позивач вважає, що наявні підстави для припинення іпотеки.

ТОВ «Кредитні ініціативи» - новий кредитор та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» - первісний кредитор жодних повідомлень Позивачу про відступлення прав за Іпотечним договором та повідомлень про наявність кредиторської заборгованості - не надсилали. Більше того, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не передавав ТОВ «Кредитні ініціативи» документи, які засвідчують права щодо іпотеки, зокрема оригіналів первісних правочинів, матеріалів кредитної справи, та інших документів, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (стаття 517 ЦК України), Також зазначаємо суду, що іпотечний договір №48/23-2005 посвідчений 14.04.2005 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботя А.Й. за реєстровим №623 не містить вказівки на можливість відступлення права вимоги за ним.

Таким чином, враховуючи відсутність жодних первинних документів, які засвідчують право вимоги - оригінал кредитного договору, оригінал іпотечного договору, кредитної справи тощо, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, дійсної заборгованості за кредитом, відсутністю обтяження нерухомого майна іпотекою, що підлягало державній реєстрації відповідно до закону, - ТОВ «Кредитні ініціативи» не набуло статусу кредитора та іпотекодержателя у спірних правовідносинах.

Оскільки у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відсутнє паво вимоги за кредитним договором, в забезпечення якого укладено договір іпотеки, та не недотриманням первісним кредитором у зобов`язанні обов`язку передачі новому кредиторові документів, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (стаття 517 ЦК України), відсутністю дійсної заборгованості за кредитом, відсутністю обтяження нерухомого майна іпотекою, що підлягало державній реєстрації відповідно до закону, позивач вважає, що - ТОВ «Кредитні ініціативи» не набуло статусу кредитора та іпотекодержателя у спірних правовідносинах, а записи про іпотеку та заборону підлягають вилученню в судовому порядку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 21.11.2023 року зазначену справу було розподілено на головуючого суддю Дергачову Н.В.

Відповідно до наказу голови Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2024 року №41/02-06 «Про внесення змін до облікових документів» визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Наталія Володимирівна вважати ОСОБА_5 .

За ухвалою від 23.11.2023 року відкрито провадження у справі № 308/20327/23 постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

За ухвалою від 23.11.2023 року судом було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

За постановою Закарпатського апеляційного суду від 15.02.2024 року у цій справі апеляційну скаргу адвоката Пітуха Василя Івановича в інтересах ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23 листопада 2023 року залишено без змін.

12.12.2023 року до суду надійшов письмовий відзив першого відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на позовну заяву, за яким він просить: відмовити повністю у задоволенні позову.

В обґрунтування відзиву перший відповідач зазначив наступне.

Позивач в позовній заяві зазначає наступне: «Умови кредитного договору виконувались належним чином, жодної заборгованості за кредитним договором не обліковувалось.» З даним твердженням Позивача не можна погодитись оскільки: 1. Позивач не є стороною за Кредитним договором; 2. Відповідач не зазначив ким саме виконувались умови Кредитного договору; 3. Позивач не надав жодного підтвердження відсутності заборгованості за Кредитним договором № 22/196-04 від 13.05.2004р., який укладено з третьою особою - ОСОБА_3 .

Натомість, станом на сьогоднішній день заборгованість ОСОБА_3 за Кредитним договором № 22/19Б-04 від 13.05.2004р. в користь ТОВ «Кредиті ініціативи» не погашена, як не була вона погашена і станом на дату укладення 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промисловоінвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» Договору про відступлення прав вимоги, і відповідно становить 238 194,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.11.2023р. становить 8 641 965,96 грн. (вісім мільйонів шістсот сорок одна тисяча Дев`ятсот шістдесят п`ять грн. 96 коп.), що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 01 листопада 2023 року.

Дійсно, 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (виступає правонаступником Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги (надалі за текстом - Договір відступлення). Зазначеним договором визначено що: «Розмір Основних Грошових Зобов`язань щодо кожного окремого Позичальника, що виникли та існують (незалежно від того чи настав їх строк виконання) станом на день підписання Сторонами Реєстру Позичальників, зазначаються в Реєстрі Позичальників», «Реєстр позичальників - перелік необхідних даних щодо Позичальників та Прав Вимоги наведені в Додатку №1 до цього Договору. Підписання Сторонами Реєстру Позичальників засвідчує передачу (відступлення) Прав Вимоги Первісним Кредитором Новому Кредитору». Відповідно до п. 2.1. Договору відступлення на умовах встановлених цим договором, Первісний Кредитор передає (відступає), а Новий Кредитор приймає Кредитний Портфель та зобов`язується сплатити за нього Первісному Кредиторові грошову винагороду (Ціну Продажу) на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 2.2. Договору відступлення, внаслідок передачі (відступлення) Кредитного портфеля за цим договором , Новий Кредитор набуває усіх Прав вимоги Первісного Кредитора за Кредитними Договорами та Договорами Забезпечення, включно з правом вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, правом на звернення стягнення за зобов`язаннями Позичальників на заставлене майно, та іншими Правами Вимоги за Кредитними Договорами та Договорами Забезпечення. Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було відступлено в тому числі й право грошової вимоги за Кредитним Договором №22/196-04 від 13.05.2004р., що укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та третьою особою - ОСОБА_3 року Товариству з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні Ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов`язання повністю виконали - ТОВ «Кредитні Ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (надалі за текстом - Первинний кредитор) відступило свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Окрім того, 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (виступає правонаступником Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір про відступлення прав за договорами забезпечення. З врахуванням зазначеного, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за Кредитним Договором №22/196-04 позичальником згідно якого є Третя особа - ОСОБА_3 .

Позивач звернувся до суду в тому числі з вимогою про визнання відсутності у ТОВ «Кредитні Ініціативи» прав кредитора за Кредитним договором №22/196-04 від 13.05.2004р., а на підставу своїх вимог посилається на ті обставини, що у третьої особи ОСОБА_6 нібито відсутня будь-яка заборгованість за Кредитним договором NS22/196-04 від 13.05.2004р. Наголошуємо на тому, що позивач - ОСОБА_2 не е стороною Кредитного договору №22/196-04 від 13.05.2004р. Позивач зобов`язаний довести у встановленому законом порядку, яким чином Кредитний договір порушує його права та законні інтереси, а суд в свою чергу - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги. Натомість, Позивач жодним чином не підтвердив яким чином Кредитний договір порушує саме його права, не надано жодних доказів відсутності заборгованості третьої особи - ОСОБА_3 за зазначеним Кредитним договором.

Якщо відсутні підстави для припинення іпотеки передбачені у статті 17 Закону України «Про іпотеки», то іпотека є дійсною навіть за відсутності запису про іпотеку у відповідних реєстрах. Такий висновок був зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду № 668/9978/15-ц від 29.0512019 року , постановах: № 922/1995/17 від 16.10.2020 року; N° 646/4428/16-ц від 22.01.2020 року.

21.12.2023 року позивач подав до суду письмову відповідь на відзив, за якою просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

На спростування доводів викладених у відзиві зазначив наступне.

Представник відповідача до поданого відзиву розрахунок заборгованості зі змісту якого вбачається наступне: Сума отриманого кредиту 55 972,94 дол. США; Заборгованість по тілу кредиту 40 367 дол. США; Документ сформований в системі «Електронний суд» 21.12.2023 5 Заборгованість за процентами 54 457,37 дол. США; Заборгованість по пені 143 368,68 дол. США; Загальна заборгованість за кредитним договором № 22/19б-04 від 13.05.2004 року станом а 01.11.2023 року становить 243 194,05 дол. США.

Проте, посилання представника ТОВ «Кредитні Ініціативи» на розрахунок заборгованості по кредитним договором із кінцевим строком повернення 12.05.2014 року, нарахуванням відсотків пені по 01.11.2023 року та відсутності жодного судового рішення про стягнення боргу, не може вважатися належним та допустимим доказом.

Матеріали справи свідчать, що «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» повідомив Боржника та Позивача згідно листа відповіді від 20.102.2013 року, що ним 17.12.2012 року здійснено відступлення права вимоги за вказаними кредитним договором №22/196-04 від 13.04.2004 року та іпотечним договором №48/23-2005 посвідченого 14.05.2005 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботя А.Й, за р. № 623 на користь нового кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» при цьому, державна реєстрація обтяження майна забороною та іпотекою залишилась незмінною на користь вибулого кредитора ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Оскільки у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відсутнє паво вимоги за кредитним договором, в забезпечення якого укладено договір іпотеки, останній не може бути іпотекодержателем за ним.

Такий правовий висновок висловлено в Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.12.2018 у справі №758/3453/16-ц та Постанові КГС ВС від 01 жовтня 2019 року по праві № 5016/1284/2012(5/45).

Аналіз вищевказаних положень законодавства свідчить, що припинення іпотеки з інших підстав ніж ті, що визначені в ст. 17 Закону України "Про іпотеку" та ч. 1ст. 593 Цивільного кодексу, можливе у випадку, коли така підстава припинення чітко передбачена відповідним Законом України "Про іпотеку" або іншим Законом.

В даному випадку строк дії договору іпотеки закінчився 12.05.2014 року, зобов`язання за кредитним договором припинилось у зв`язку з тим, що первісний кредитор ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» здійснив відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договором, а обтяження майна іпотекою залишились на користь первісного кредитора.

Виникнення прав у нового іпотекодержателя за договором іпотеки може відбутися лише після нотаріального посвідчення правочину про відступлення прав за іпотечним договором, а також державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Момент виникнення права вимоги за іпотечним договором чинне законодавство пов`язує з фактом державної реєстрації іпотеки в порядку, визначеному законодавством.

Представником першого відповідача неодноразово подавалися до суду заяви про розгляд справи в режимі відеоконференції, проте судом було відмовлено у їх задоволенні через відсутність вільних залів (ухвали: від 25.12.2023 року, від 25.03.2024 року, від 02.10.2024 року, від 03.03.2025 року та від 04.04.2025 року).

За ухвалою від 26.03.2024 року судом було клопотання представника позивача Пітух В. про витребування доказів задоволено; витребувано від ТОВ «Кредитні ініціативи» оригінали первинних документів: кредитного договору з усіма змінами та доповненнями, оригінали іпотечного договору з усіма змінами та доповненнями, кредитної справи та інших документів, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відмовлено у задоволенні заяви представника ТОВ «Кредитні ініціативи» В. Цимбал від 11.12.2023 року за вих. №2212920, про розгляд справи в порядку загально позовного провадження. Залишено без розгляду заяву представника другого відповідача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» - Караченцевого А.Ю. від 16.02.2024 року про закриття провадження у справі № 308/20327/23.

На виконання вищезазначеної ухвали суду, за листом від 06.05.2024 року першим відповідачем були надані наступні документи:

-копія кредитного договору № 22/196-04 від 13.05.2004 року;

-оригінал Дублікату, що має силу оригіналу Іпотечного договору №48/23-2005 в прошитому та пронумерованому стані;

-розрахунок заборгованості за кредитним договором №22/196-04;

-оригінал руху коштів за кредитним договором № 22/196-04 в прошитому та пронумерованому стані;

-додаток № 1 до договору відступлення права вимоги від 17.12.2012 року на 3 аркушах формату А3.

При цьому першим відповідачем зазначено, що кредитний договір №22/196-04 від 13.05.2004 року подається до суду в копії у зв`язку з тим, що його оригінал зберігається в архіві ТОВ «Кредитні ініціативи», який розташований у Чернігівській області. Загальновідомий факт, що Чернігівська область перебувала під окупацією російської федерації у 2022 року, у зв`язку з чим, пошук оригіналів документів тієї чи іншої кредитної справи довготривалий та складний процес. Товариство вживає усіх можливих заходів щодо відновлення кредитних справ боржників, в тому числі і шляхом отримання їх в архівних установах. З урахуванням викладеного, кредитну справу ОСОБА_2 та додатки до кредитного договору від 03.10.2007 року про отримання ОСОБА_2 додаткового кредитування у розмірі 16 000 доларів США та 19.03.2008 році 10 000,00 доларів США, надати суду у строк вказаний в ухвалі не видається можливим.

За ухвалою від 26.06.2024 року судом було відмовлено повністю у задоволенні клопотання першого відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» про зупинення провадження у цій справі № 308/20327/23 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/8750/19 (провадження № 14- 202цс21).

19.11.2024 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи - ОСОБА_3 щодо позову, за якими вона позовні вимоги позивача підтримала та просила суд їх задовольнити повністю, з підстав, зазначених у цих поясненнях.

26.06.2024 року від представника першого відповідача до суду надійшла заява, за якою він просив відмовити повністю у задоволенні позову, розгляд справи проводити без участі представника ТОВ «Кредитні ініціативи».

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити повністю.

Представник першого відповідача позов не визнав повністю, просив суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.05.2004 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційний банком (закрите акціонерне товариство) в особі філії Закарпатське Центральне відділення Промінвестбанку, м. Ужгород (правонаступник ПАТ „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії „Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Ужгород) та ОСОБА_3 , третьою особою у цій справі, був укладений кредитний договір на споживчі цілі № 22/19б-04 (а.с. 16 19, т. 2), у відповідності до п. 1.1 якого, позичальнику був наданий кредит у розмірі 18 700 доларів США.

Сторони на виконання умов кредитного договору підписали Графік погашення кредиту, який передбачав погашення кредиту у період з 13.05.2004 року по грудень 2010 року шляхом сплати класичних платежів, які передбачають зменшення платежу кожного наступного місяця. Впродовж строку дії всього кредиту позичальник зобов`язався сплачувати рівними частинами по 155,83 доларів США суму основного боргу, а відсотки розраховуються на залишок заборгованості, а тому їх сума поступово зменшується щомісяця і прямо визначена у цьому графіку (а.с. 20 22, т. 2).

Слід зазначити, що оригінали цих доказів у відповідача відсутні.

З метою виконання забезпечення зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором між ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 , позивачем у цій справі, 14.04.2005 року був укладений Іпотечний договір № 48/23-2005 (а.с. 23 26, т. 2), посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботя А.Й. за реєстровим № 623, за умовами п. 1.1, 1.2 якого, у забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору, позивач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що складається з: житловий будинок (літ. "а") загальною площею 312,0 (триста дванадцять цілих нуль десятих) м.кв., що складається з п`яти кімнат житловою площею 124,6 (сто двадцять чотири цілих шість десятих) м.кв., вбиральня (літ. "в"), огорожа позначена №3, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,11 га. за адресою: АДРЕСА_1 .

Оригінал цього доказу також відсутній у відповідача, суду наданий лише дублікат, який має силу оригіналу.

Як стверджує позивач, умови кредитного договору виконувались належним чином, жодної заборгованості за кредитним договором не обліковувалось.

Тоді як відповідач надав суду розрахунок заборгованості за кредитом у гривні (а.с. 27 29, т. 2), з якого вбачається, що ОСОБА_3 має заборгованість за кредитним договором станом на 01.11.2023 року, у загальному розмірі: 238 194,05 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.11.2023 року складає 8 641 965,96 грн., яка складається з наступного:

-40367,00 доларів США 1 464563,20 грн. за кредитом;

-54 457,37 доларів США 1 957 778,73 грн. за відсотками;

-143 369,68 доларів США 5 201 624,03 грн. пені.

При цьому, згідно розрахунку, заборгованість утворилася у період з 13.05.2004 року по 31.10.2022 рік, протягом яких боржником було сплачено лише 0,11 доларів США.

Судом перевірено Єдину електронну систему документообігу суду Д-3 та Єдиний державний реєстр судових рішень, проте не виявлено жодного рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за кредитним договором від 13.05.2004 року № 22/19б-04. Не виявлено також і рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки щодо ОСОБА_2 за цим кредитним договором, незважаючи на той факт, що строк дії кредитного договору закінчився у грудні 2010 року.

17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (який є правонаступником Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» був укладений Договір відступлення прав вимоги у простій письмовій формі.

За умовами п. 2.1 якого первісний кредитор зобов`язався передати (відступити), а новий кредитор прийняти кредитний портфель та зобов`язався сплатити за нього первісному кредиторові грошову винагороду на умовах визначених цим договором.

Сторони у п. 2.2 Договору також передбачили, що внаслідок передачі (відступлення) Кредитного Портфеля за цим Договором, Новий Кредитор набуває усіх Прав Вимоги Первісного Кредитора та Кредитними Договорами та Договорами Забезпечення, включно з правом вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, правом на звернення стягнення за зобов`язаннями Позичальників на заставлене майно, та іншими Правами Вимоги за Кредитними Договорами та Договорами Забезпечення. При цьому передача Прав Вимоги та Забезпеченнями, що випливають з договорів застави/поруки (якщо вони укладені у письмовій формі з нотаріальним посвідченням) та іпотечних договорів, укладених Первісним Кредитором з Позичальниками, оформлюються окремими договорам про передачу Прав Вимоги за Забезпеченнями, що випливають з договорів застави/поруки (якщо вони укладені у письмовій формі з нотаріальним посвідченням) та іпотечних договорів, які укладаються Сторонами одночасно з підписанням Реєстру Позичальників. Такі договори про передачу Прав Вимоги за Забезпеченнями, що випливають з договорів застави/поруки (якщо вони укладені у письмовій формі з нотаріальним посвідченням) та іпотечних договорів, будуть укладені Сторонами в дату укладання цього Договору на тих самих умовах, що і цей Договір. Права Вимоги за Забезпеченням, що випливають з договорів, укладених в письмовій формі без нотаріального посвідчення, передаються Новому Кредитору на підставі Договору.

У випадку, коли Забезпеченням є іпотека, що також забезпечує виконання зобов`язань позичальників Первісного Кредитора, які не вказані у Реєстрі Позичальників і по зобов`язанням, які не є предметом цього Договору, передача прав по такому Забезпеченню, не породжує відступлення Новому кредитору прав вимоги по зобов`язанням, що не с предметом цього Договору.

Відповідно до виписку з Реєстру, до кредитного портфелю за цим договором увійшли і вимоги до ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , виключено за кредитним договором № 22/19б-04 за період з 13.0.2004 року по 12.05.2014 рік.

У додатку 5 до цього договору сторони визначили мінімальний перелік документів що має міститися в документації, до якого входить: оригінал кредитного договору разом із усіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до нього; оригінал документу, що підтверджує надання позичальнику кредиту (меморіальний ордер) або за його відсутності, виписка з кредитного рахунку, відкритому для обліку кредитної заборгованості позичальника, за весь період його існування з моменту видачі кредиту та до дати передання прав вимоги; та оригінал договорів забезпечення зі змінами і доповненнями.

При цьому доводи позивача заслуговують на увагу, оскільки судом за клопотанням позивача був витребуваний цей мінімальний перелік документів, про який сторони домовилися у додатку 5 до Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 року, який у оригіналах суду наданий не був.

При цьому відповідач пояснив (а.с. 15, т. 2), що оригінал кредитного договору № 22/19б-04 від 13.05.2004 року був поданий до суду у копії у зв`язку із тим, що його оригінал зберігається в архіві ТОВ «Кредитні ініціативи», який розташований у Чернігівській області, яка у 2022 році перебувала у окупації, що перешкоджає його відшукуванню. Тому кредитну справу ОСОБА_2 та додатки до кредитного договору від 03.10.2007 року про отримання ОСОБА_2 додаткового кредитування у розмірі 16 000,00 доларів США та 19.03.2008 році 10 000,00 доларів США не надається можливим.

На підтвердження факту укладення із первісним кредитором нотаріально посвідченого договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 14.04.2005 року № 48/23-2005, укладеним між ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 , у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 22/19б-04, відповідач надав суду Договір про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (який є правонаступником Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» та нотаріально засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О.А.

За умовами п.п. а п. 5.2 цього договору цедент зобов`язався передати документи забезпечення цесіонарію та укласти акт приймання передачі документів забезпечення щонайпізніше протягом 4 місяців з дати набрання чинності, при цьому документи забезпечення передаватимуться цесіонарію починаючи з дати набрання чинності.

Відповідачем суду не наданий акт приймання передачі документів забезпечення, тому суд достовірно не може встановити чи були передані за цим договором вимоги за Іпотечним договором від 14.04.2005 року № 48/23-2005, укладеним між ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 .

Згідно Інформації з Державного реєстру іпотек від 16.11.2023 року № 354 685953 14.04.2005 року був внесений запис про обтяження іпотеку із реєстраційним номером 1882238, при цьому іпотекодержателем зазначений Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (ЗАТ).

Запису про іпотекодержателя ТОВ «Кредитні ініціативи» реєстр не містить.

Правлінням Національного банку було прийняте рішення від 25 лютого 2022 року № 90-рш/БТ "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк".

На цей час банк перебуває у процедурі ліквідації, яку проводить уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Караченцев Артем Юрійович.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду, наведеному у постанові від 22.05.2024 року у справі № 754/8750/19 (провадження № 14-202цс21) щодо правової природи відступлення права вимоги:

Визначаючи правову природу договору про відступлення права вимоги, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

У частині першій статті 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Водночас законодавство не встановлює вимог до цих документів, зокрема не визначає, що первісний кредитор у зобов`язанні має передати новому кредиторові винятково оригінали документів, які засвідчують права, що передаються, а так само не передбачає, що невиконання цього обов`язку має наслідком недійсність договору про відступлення права вимоги.

Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватися з урахуванням обмежень, встановлених приписами глави 47 ЦК України. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни (пункти 56, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18).

Сутність договору відступлення права вимоги полягає у домовленості про те, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений для первісного кредитора договором, за яким виникло таке зобов`язання. Заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу до припинення зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 16 березня 2021 року у справі № 906/174/18 (пункт 62) та від 08 червня 2021 року у справі № 346/1305/19 (пункт 34) уточнила правовий висновок, викладений у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16, зазначивши, що відступлення права вимоги за договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ, якщо таке відступлення відбулося у процедурі позбавлення фінансової установи ліцензії та виведення її з ринку банківських послуг.

Відступлення права вимоги (цесія) - це саме факт заміни особи у зобов`язанні, який є правовим результатом відповідного договору. Цесія не є окремим самостійним договором. Отже, приписи ЦК України (зокрема, про відступлення права вимоги) повинні застосовуватися саме до відповідного договору (купівлі-продажу, дарування, міни тощо), правовим результатом якого є цесія. Вади предмета договору не можуть впливати на дійсність договору. Це правило застосовується до всіх договірних зобов`язань. Сама лише недійсність вимоги не зумовлює недійсності відповідного договору між первісним кредитором та новим кредитором. Недійсність вимоги зумовлює відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. У таких випадках передача недійсної вимоги за правовою природою є невиконанням чи неналежним виконанням договору, за яким було відчужено недійсну вимогу. Отже, недійсність вимоги не зумовлює недійсності відповідного договору, за яким була передана така вимога, а має наслідком відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором, врегульовану правилами ЦК України. Договір про відступлення права вимоги може бути визнаний недійсним у випадку наявності відповідної правової підстави. Наприклад, якщо такий договір укладено під впливом помилки (частина перша статті 229 ЦК України), обману (частина перша статті 230 ЦК України), насильства (частина перша статті 231 ЦК України) тощо (пункти 73, 74, 83, 92, 96, 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21).

Тож відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними договору, якийможе бути визнаний недійсним у разі наявності передбаченої законом підстави. Водночас відсутність у продавця оригіналів договорів, за якими відступаються права вимоги, не може впливати на дійсність договору відступлення, оскільки законодавство не передбачає, що первісний кредитор у зобов`язанні має передати новому кредиторові винятково оригінали документів, які засвідчують права, що передаються, а так само не передбачає, що невиконання цього обов`язку має наслідком недійсність договору про відступлення права вимоги.

Щодо акцесорної природи забезпечувального зобов`язання за договором іпотеки

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (частина перша статті 546 ЦК України).

За загальним правилом, акцесорність означає односторонню залежність забезпечувального зобов`язання від основного зобов`язання та характеризується відсутністю взаємозалежності, а також взаємної акцесорності. Тобто саме забезпечувальне зобов`язання має похідний характер від основного та саме юридична доля забезпечувального зобов`язання наслідує юридичну долю основного, а не навпаки.

Відповідно до частини першої статті 575 ЦК України іпотека є видом застави.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону № 898-IV (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Закону № 898-IV іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

У частинах четвертій, п`ятій згаданої статті визначено, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання (частина перша статті 7 Закону № 898-IV).

Аналіз параграфа 1 глави 49 ЦК України та приписів Закону № 898-IV дає підстави для висновку, що іпотечне зобов`язання має похідний характер від основного зобов`язання, існує в межах основного зобов`язання і саме недійсність основного зобов`язання як договору або вимоги призводить до недійсності правочину щодо його забезпечення, а не навпаки.

З огляду на правову природу забезпечувального зобов`язання саме це зобов`язання має наслідувати юридичну долю основного зобов`язання. В разі припинення основного зобов`язання за українським правом так само припиняється і забезпечувальне зобов`язання, зокрема, в разі виконання боржником основного зобов`язання в повному обсязі.

Отже, іпотека є акцесорним видом забезпечення виконання зобов`язання, а тому поділяє долю права вимоги, яку вона забезпечує.

Щодо можливості відступлення права вимоги за забезпечувальним зобов`язанням та належного оформлення таких правовідносин

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 898-IV відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Аналіз приписів частини першої статті 24 Закону № 898-IV дозволяє зробити висновок, що законодавець прагне, аби в регулятивних цивільних правовідносинах відбувалося одночасне відступлення зобов`язань як за основним, так і за іпотечним зобов`язаннями.

Зокрема, правила першого речення частини першої статті 24 Закону № 898-IV, враховуючи мету цього Закону і межі його правового регулювання, спрямовані саме на врегулювання відступлення прав за іпотечним договором, певно поєднавши їх юридичну долю з юридичною долею основного зобов`язання.

Отже, цей припис статті 24 Закону № 898-IV закріплює правило, відповідно до якого у регулятивних правовідносинах відступлення прав за іпотечним договором здійснюється лише за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Друге речення частини першої статті 24 Закону № 898-IV має таку правову мету - встановити доказову презумпцію в разі з`ясування питання, чи відбулося та коли відбулося відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Це речення не може тлумачитися так, що воно вказує на недійсність основного чи забезпечувального зобов`язання як на наслідок невиконання такого правила поведінки.

Логіка законодавця є зрозумілою, оскільки з огляду на те, що право іпотеки підлягає реєстрації у відповідному державному реєстрі, то в разі реєстрації відступлення прав вимоги за іпотечним договором з певним рівнем переконливості можна стверджувати і про відступлення за основним зобов`язанням.

Отже, відступлення прав за іпотечним договором доводить (підтверджує) відступлення права вимоги за основним зобов`язанням, а не навпаки. Тож факт відступлення права вимоги за іпотечним договором створює доказову презумпцію того, що відбулося й відступлення прав вимоги за основним зобов`язанням.

Проте, якщо немає сумнівів у факті, часі та обсязі відступленого права вимоги за основним зобов`язанням, тоді немає й підстав для застосування другого речення частини першої статті 24 Закону № 898-IV: у цьому реченні йдеться саме про доведеність факту відступлення права вимоги за основним зобов`язанням, у разі якщо у відповідному державному реєстрі здійснено реєстрацію відступлення права вимоги за іпотечним зобов`язанням.

Як підсумок, відступлення права вимоги за іпотечним договором, за загальним правилом, має відбуватися одночасно з відступленням права вимоги за кредитним договором. Права вимоги за основним зобов`язанням та права вимоги за іпотечним зобов`язанням як забезпечувальним до такого основного не можуть бути одночасно відступлені кредитором на користь різних осіб, оскільки «абстрактну іпотеку» (без зв`язку з належним кредиторові основним зобов`язанням) закон не передбачає, а, навпаки, констатує, що іпотекодержателем завжди є кредитор (стаття 1 Закону № 898-IV), що відповідає суті іпотеки як способу забезпечення виконання зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що механізм дії норм права визначається залежно від того, в охоронних чи в регулятивних відносинах виник спір.

У регулятивних відносинах законодавець передбачив заборону на одночасне відступлення права вимоги за основним та іпотечним зобов`язаннями на користь різних осіб. Проте в охоронних відносинах у разі виникнення спору належність прав за основним та іпотечним зобов`язаннями різним особам є можливою та не призводить до недійсності як основного, так і забезпечувального зобов`язань.

Відтак потрібно враховувати, що правила частини першої статті 24 Закону № 898-IV не можуть застосовуватись до фактичної ситуації, коли у правозастосуванні відбулася певна аномалія та виникли охоронні відносини. Зокрема, за обставинами справи, що переглядається, право іпотеки у відповідному реєстрі зареєстровано не за правомірним іпотекодержателем, оскільки судовим рішенням, що набрало законної сили, відновлено статус ПАТ «УПБ» як іпотекодержателя та/або обтяжувача і визнано наявність у ПАТ «УПБ» права майнової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором та договором забезпечення.

Вочевидь для врегулювання такої спірної ситуації, яка існує в межах охоронних відносин, регулятивні правила частини першої статті 24 Закону № 898-IV не можна застосовувати.

Також потрібно враховувати, що у статті 18 Закону № 898-IV закріплені вимоги щодо форми та змісту іпотечного договору. Так, у частині першій зазначеної статті передбачено, що іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно із частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону № 898-IV правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Тож законодавство встановлює імперативну вимогу щодо нотаріального посвідчення іпотечного договору та договору про відступлення прав за таким договором.

За змістом частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Утім, потрібно враховувати, що законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема стаття 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, які ліквідуються, затверджене рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 березня 2016 року № 388, та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 липня 2017 року № 3117 «Про реалізацію активів (майна) банків, що ліквідуються, шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лота, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції», визначали порядок продажу майна банку, що ліквідується. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює передпродажну підготовку та реалізацію майна банку за найвищою вартістю у найкоротший строк на відкритих торгах (аукціоні) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі чи шляхом продажу майна (активів) банку в електронній формі (на електронних майданчиках).

Правова природа процедур реалізації майна на торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права на майно до покупця - учасника торгів. Процедура набуття майна на торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Отже, реалізація майна є завершеною з моменту виконання сторонами договору купівлі-продажу, укладеного на торгах.

Специфіка проведення конкурсних процедур з відчуження майна (активів) банку полягає в тому, що зазначені процедури є тривалими та складаються з низки визначених законодавством дій, які здійснюють учасники цих процедур, маючи на меті вчинення двостороннього правочину та виникнення на його підставі певних прав та обов`язків.

Враховуючи фактичні обставини цієї конкретної справи, Велика Палата Верховного Суду виснує, що сама по собі відсутність нотаріального посвідчення правочину, укладеного за результатами торгів, які були проведені з дотриманням вимог законодавства, не може свідчити про нікчемність торгів у цілому, а фактично є незавершеним оформленням договірних відносин між банком та переможцем торгів.

Резюмуючи, у цій справі Велика Палата Верховного Суду дійшла переконання, що сторони правочину про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, укладеного за результатами проведення торгів, не позбавлені можливості посвідчити його нотаріально у подальшому, а також здійснити державну реєстрацію відомостей про таке відступлення на виконання вимог частини третьої статті 24 Закону № 898-IV. З цього моменту у сторін виникнуть права та обов`язки, передбачені договором, зокрема цесіонарій набуде статусу іпотекодержателя та притаманних цьому статусу прав, а саме - права на звернення стягнення на предмет іпотеки. Такі висновки Велика Палати сформулювала винятково у контексті тлумачення приписів частини першої статті 24 Закону № 898-IV за конкретних обставин цієї справи.

Щодо підстав припинення цивільно-правового зобов`язання

Відповідно до частин першої, другої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтями 599-601, 604-609 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, поєднанням боржника і кредитора в одній особі, неможливістю його виконання, смертю фізичної особи, ліквідацією юридичної особи.

За загальним правилом, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним у належний спосіб. Так само забезпечувальне зобов`язання припиняється виконанням основного зобов`язання. Інші підстави припинення іпотечного зобов`язання мають бути врегульовані спеціальним законом або певним договором.

За загальним правилом, закріпленим у частині п`ятій статті 3 Закону № 898-IV, іпотека має похідний від основного зобов`язання характер і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з приписами статті 17 Закону № 898-IV іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Оскільки іпотека є обтяженням, яке застосовується задля виконання зобов`язань, що виникли за умовами, зокрема, кредитного договору, то таке обтяження припиняється лише у випадках, установлених спеціальним законом. Припинення іпотеки відрізняється від припинення права іпотекодержателя, яке передбачає не припинення зобов`язань іпотекодавця, а припинення права іпотекодержателя на реалізацію своїх передбачених договором іпотеки прав, зокрема права звернення стягнення на предмет іпотеки, відчуження права вимоги тощо.

У разі відчуження кредитором прав за кредитним договором та договором іпотеки права іпотекодержателя переходять до набувача, лише якщо таке відчуження відбулося у порядку, визначеному законом (у контексті цієї справи - за наслідками торгів з нотаріальним посвідченням правочину про відступлення прав за іпотечним договором та з державною реєстрацією відомостей про таке відступлення).

Вочевидь недооформлення у належний спосіб відступлення права вимоги за іпотечним договором не може вражати саме іпотечне зобов`язання настільки, аби бути підставою для припинення самої іпотеки.

Відповідно й порушення порядку переходу права іпотеки до його набувача за змістом статті 17 Закону № 898-IV не припиняє іпотеку і не позбавляє первинного іпотекодержателя (первісного кредитора) права завершити процедуру торгів - дооформити договірні відносини, укласти нотаріально посвідчений договір.

У такому разі новий кредитор набуде право вимоги за іпотечним договором з моменту державної реєстрації відомостей про відступлення права вимоги.

Отже, оцінюючи неможливість виникнення «абстрактної іпотеки», Велика Палата Верховного Суду дійшла переконання, що за українським правом таку заборону потрібно розуміти так, що права вимоги за основним зобов`язанням та права вимоги за іпотечним зобов`язанням як забезпечувальним до такого основного не можуть одночасно бути відступлені кредитором на користь різних осіб. Утім виникнення такої аномалії не може тлумачитися як підстава для припинення іпотечного зобов`язання.

Здійснивши тлумачення приписів частини першої статті 17 та частини першої статті 24 Закону № 898-IV, Велика Палата Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування зазначених норм права.

Іпотекодержателем завжди є кредитор, тому «абстрактну іпотеку» (без зв`язку із належним кредиторові основним зобов`язанням) закон не передбачає.

Відступлення права вимоги за іпотечним договором, за загальним правилом, має відбуватися одночасно з відступленням права вимоги за кредитним договором. Права вимоги за основним зобов`язанням та права вимоги за іпотечним зобов`язанням як забезпечувальним до такого основного не можуть бути одночасно відступлені кредитором на користь різних осіб.

Приписи частини першої статті 24 Закону № 898-IV щодо відступлення права вимоги за договором іпотеки за умови одночасного відступлення права вимоги за основним зобов`язанням спрямовані на уникнення ситуації, за якої відступлення права вимоги за іпотечним договором передує відступленню права вимоги за основним зобов`язанням. Тому договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором може укладатися як у той самий день, що й договір про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням, так і через певний проміжок часу після такого відступлення, але не раніше.

Порушення порядку переходу права іпотеки до його набувача, в результаті чого виникла така аномалія, як «абстрактна іпотека», за змістом статті 17 Закону № 898-IV не припиняє іпотеку.

Враховуючи фактичні обставини цієї конкретної справи, саме лише нездійснення нотаріального посвідчення правочину, укладеного за результатами проведення торгів з продажу майна (активів) банку, що ліквідується, які були проведені з дотриманням вимог законодавства, не може свідчити про нікчемність торгів загалом, а фактично є недооформленням договірних відносин між банком та переможцем торгів. Це не припиняє іпотеку і не позбавляє первинного іпотекодержателя (первісного кредитора), в разі виконання рішення суду, яким підтверджено його право іпотекодержателя, та внесення запису до державного реєстру про право іпотеки, права завершити процедуру торгів - дооформити договірні відносини, укласти нотаріально посвідчений договір та внести відомості про відступлення права вимоги за іпотечним договором до певного державного реєстру.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що доводи позивача частково хоча і знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, проте вони не припиняють іпотеку та право первісного кредитора іпотекодержателя дооформити договірні відносини шляхом внесення відомостей про відступлення права вимоги за іпотечним договором до певного державного реєстру, тому слід відмовити у задоволенні позову в цій частині. Відповідно, слід також відмовити у задоволенні похідних вимог позивача про визнання відсутності права вимог у першого відповідача, визнання відсутності права іпотекодержателя та виключення запису з реєстру іпотек.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України всі судові витрати слід покласти на позивача у зв`язку з відмовою у позові.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 264 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Повністю відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до першого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до другого відповідача Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання припиненою іпотеки.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати покласти на позивача.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 .

Перший відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ЄДРПОУ - 35326253, п/р - НОМЕР_5 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, місце знаходження: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, будинок 21.

Другий відповідач: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ідентифікаційний код 00039002, м. Київ, вул. Малопідвальна, буд. 8.

Третя особа: ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 17.04.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Наумова