печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань Романенко Ю.О.

за участю:

представника позивача - Гой Т.І.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Печерської районної у місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Печерської районної у місті Києві державної адміністрації звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини, в якому просить відібрати у матері ОСОБА_1 малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення її батьківських прав.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вперше до служби у справах дітей Печерської районної у місті Києві державної адміністрації надійшла інформація про родину ОСОБА_3 з СЮП ВП Печерського УП ГУН у в м. Києві 21.03.2024 року про те, що її неповнолітня донька, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пішла з місця проживання до свого знайомого та перестала виходити на зв`язок. В ході перевірки працівниками поліції знайдено неповнолітню та повернуто додому. З`ясовано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого доглядає бабуся, ОСОБА_3 . Родина проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

26.03.2024 року та 29.03.2024 року здійснено вихід комісії у складі спеціалістів Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Печерського районного в м. Києві центру соціальних служб, управління соціального захисту населення за місцем проживання родини, проведено профілактичну роботу щодо належного виконання батьківських обов`язків, забезпечення належних санітарно-гігієнічних умов, вручено під особисті підписи пам`ятки для батьків щодо відповідальності за утримання, навчання та виховання своїх дітей.

За інформацією Печерського районного в м. Києві центру соціальних служб від 03.04.2024 року, під час візиту фахівців центру за вказаною адресою гр. ОСОБА_3 перебувала з малолітнім онуком.

За зовнішніми ознаками бабуся мала почервоніння на обличчі та набряк, що може свідчити про зловживання нею алкогольними напоями. З її слів, між нею та донькою виникають непорозуміння та конфлікти, гр. ОСОБА_3 не знає де знаходиться її донька.

З 09.04.2024 року малолітня дитина перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

За інформацією КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району м. Києва від 24.04.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не спостерігається в КНП «ЦПМСД», декларацію на медичне обслуговування з лікарем Центру - не укладено.

Після проведення профілактично-виховної роботи, ОСОБА_1 , надала копію медичної декларації. Також, в своєму письмовому поясненні вiд 30.04.2024 року зазначила, що у ОСОБА_3 почервоніння обличчя у зв`язку з алергією. Згодом, на підтвердження своїх слів, додала консультативний висновок спеціаліста від 09.05.2024 року.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано роз`яснення щодо належного виконання батьківських обов`язків, вручено під особисті підписи пам`ятки для батьків щодо відповідальності за утримання, навчання та виховання дітей.

13.08.2024 року до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації надійшло повідомлення про виклик на службу «102» про те, що жінка на балконі кричить про допомогу. Під час приїзду патрульної поліції двері до квартири були відчинені, в помешканні знаходилася жінка, яка тримаючи на руках малолітнього хлопчика, в нетверезому стані поводилася неадекватно, агресивно до працівників поліції. З`ясовано, що малолітня дитина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває під наглядом бабусі, гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка за зовнішніми ознаками схожа на особу, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Зі слів бабусі, мати дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , працює в кафе баристою, а постійний догляд за дитиною здійснює ОСОБА_3 .

Ввечері цього ж дня, близько 21:00 год., комісією у складі представників Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, СЮП ПУП ГУНП у м. Києві та Печерського районного в м. Києві центру соціальних служб здійснено спільний вихід за місцем проживання родини.

В результаті виходу з`ясовано, що квартира перебуває в антисанітарному стані, скрізь брудно, захаращено, розбите та розкидане на підлозі скло, пляшки з під алкоголю, розкидані речі, що свідчить про те, що матір`ю не створено умов для належного проживання, виховання та розвитку дитини, ОСОБА_1 залишила сина під нагляд бабусі з наявними ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 мала набряк обличчя, неприємний запах алкоголю та цигарок.

За результатом проведення оцінки рівня безпеки дитини визначено - дуже небезпeчнo.

14 серпня 2024 року Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією видано розпорядження № 556 «Про відібрання дитини».

Враховуючи викладене просила позов задовольнити.

Ухвалою судді від 19 вересня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

14 жовтня 2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив по справі, в якому останній заперечив з приводу задоволення позову, вказавши, що поодинокий факт бруду в квартирі та розкиданих речей та припущення працівників Служби у справах дітей, що мати відповідача - ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння не можуть бути підставою для відібрання у ОСОБА_4 сина ОСОБА_5 . Факт того, що син відповідача може бути поміщений в середовище, яке більш сприятливе для його виховання, не виправдовує примусового відібрання дитини від матері. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Позивач не надав достатніх доказів того, що залишення дитини з матір становитиме загрозу для його життя, здоров`я чи морального виховання.

Ухвалою судді від 05 грудня 2024 року підготовче судове засідання закрито та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 - батько малолітнього, ОСОБА_1 - мати.

26.03.2024 року та 29.03.2024 року здійснено вихід комісії у складі спеціалістів Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Печерського районного в м. Києві центру соціальних служб, управління соціального захисту населення за місцем проживання родини, проведено профілактичну роботу щодо належного виконання батьківських обов`язків, забезпечення належних санітарно-гігєнічних умов, вручено під особисті підписи пам`ятки для батьків щодо відповідальності за утримання, навчання та виховання своїх дітей.

За інформацією Печерського районного в м. Києві центру соціальних служб від 03.04.2024 року, під час візиту фахівців центру за вказаною адресою гр. ОСОБА_3 перебувала з малолітнім онуком.

За зовнішніми ознаками бабуся мала почервоніння на обличчі та набряк, що може свідчити про зловживання нею алкогольними напоями. З її слів, між нею та донькою виникають непорозуміння та конфлікти, ОСОБА_3 не знає де знаходиться її донька.

Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 від 29 березня 2024 року фактичний догляд дитини здійснює мати ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , факти, що свідчать про небезпеку для дитини відсутні.

Відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 квітня 2024 року ОСОБА_2 постановлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

24 квітня 2024 року Службою у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації отримано відповідь від КНП «Центр первинної медико-Санітарної допомоги Печерського району м. Києва» про те, що відповідно до електронної системи охорони здоров`я малолітній ОСОБА_2 не спостерігається в КНП «Центр первинної медико-Санітарної допомоги Печерського району м. Києва», декларація на медичне обслуговування з лікарем Центру не укладено.

Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 від 13 серпня 2024 року фактичний догляд дитини здійснює ОСОБА_3 . Під час візиту комісії мати була відсутня. Дитина була залишена під наглядом осіб з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, за зовнішніми ознаками, бабуся схожа на особу, яка зловживає алкогольними напоями, набряк обличчя, неприємний запах алкоголю та цигарок. Помешкання, в якому проживає дитина не пристосоване для її проживання, присутній запах паління сигарет, розбите та розкидане скло на підлозі. В квартирі брудно, захаращено, розкидані речі, наявні пляшки з під алкоголю.

14 серпня 2024 року Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією зроблено висновок про доцільність відібрання ОСОБА_2 у зв`язку із встановленням дуже високого рівня небезпеки дитини.

14 серпня 2024 року Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією видано розпорядження № 556 «Про відібрання дитини».

Окрім того, відповідно до відповіді Печерського УП ГУ НП в м. Києві відносно ОСОБА_3 з січня 2024 року було складено наступні протоколи про вчинення адміністративного правопорушення:

- 04.02.2024 року - постанову про адміністративне правопорушення ч. 7 ст. 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб):

- 29.03.2024 року - протокол про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей);

-13.08.2024 року - протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП (злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського).

За аналогічний період відносно н/л ОСОБА_8 , 2006 рн., складено:

- 12.01.2024 року - протокол про адміністративне правопорушення ст. 175- 1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом):

- 29.03.2024 року - протокол про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей).

Відповідно до листа Київського міського центру соціальної підтримки дітей та сімей від 27 лютого 2025 року № 069/018-103 малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в закладі з 23.08.2024 року по теперішній час. За період перебування ОСОБА_5 в закладі, мати ОСОБА_9 була в закладі 4 рази, але зустріч з дитиною відбулась один раз - дитина весь час плакала та перебувала на руках вихователя, відмовляючись йти до мами. При першому візиті до закладу мати приїхала під час сну дитини, пізніше ввечері було направлено відео ОСОБА_5 на вайбер матері, в інший день - був вихідний (відвідування заборонені). Останній раз ОСОБА_10 відвідала заклад під час карантину (згідно наказу № 7/Aг від 10.02.2025 заклад закритий для відвідування).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Основні підстави для відібрання дитини зазначені у ч. 1 ст. 164 СК України.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній ч. 1 ст. 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).

Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини.

У частині сьомій статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, судом встановлено, що позивачем доведено під час розгляду справи та вказане підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме умисне ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків та реальності загрози для життя та здоров`я і морального виховання дітей, що відповідає положенням ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд, зважаючи на те, що пріоритетом як найкращих інтересів дитини, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, та з урахуванням встановлених фактичних обставин, приходить до висновку про наявність підстав для відібрання дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263 - 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування Печерської районної у місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини - задовольнити.

Відібрати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справу, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Орган опіки та піклування Печерської районної у місті Києві державної адміністрації (, адреса: вул. Омеляновича-Павленка, 15, м. Київ, 01010).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Повний текст судового рішення складено 22 квітня 2025 року.

Суддя О.Л. Бусик