РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/10421/24

Провадження № 22-ц/4815/174/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

секретар судового засідання - Андрошулік І. А.

учасники справи:

позивач - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради

в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2024 року у складі судді Харечка С. П., постановлене в м. Рівне, повний текст рішення складено 30 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що у Службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з проживанням в сім`ї, в якій батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків, перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дитини ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Вона неналежним чином виховує дитину, не забезпечує здобуття ОСОБА_4 повної загальної середньої освіти, не піклується про його здоров`я та про фізичний розвиток, обирає методи виховання, які суперечать інтересам неповнолітнього. Виступаючи в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2024 року у задоволенні вказаного позову відмовлено. Попереджено ОСОБА_2 про необхідність належного виконання обов`язків по вихованню і утриманню неповнолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та покладено на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради контроль за виконанням батьківських обов`язків відповідачем.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване положеннями ч. 2 ст. 164 СК України, яка передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, та обґрунтоване відсутністю належних і достатніх доказів на підтвердження грубого нехтування відповідачкою ОСОБА_2 своїми батьківськими обов`язками щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини. Судом взято до уваги, що з боку відповідачки має місце негативна поведінка матері у суспільстві, проте це не вплинуло негативно на свідомість дитини, її поведінку, а відтак відсутні виключні та надзвичайні обставини, які б свідчили про недобросовісність матері та її умисне ухилення від виконання батьківських обов`язків, які б могли слугувати підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо неповнолітнього сина.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі стверджує, що відповідачка упродовж тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо сина, зокрема, не забезпечувала здобуття ОСОБА_4 повної загальної середньої освіти, не піклувалася про його стан здоров`я та про фізичний розвиток, обирала методи виховання, які суперечать інтересам неповнолітнього, у зв`язку з чим ОСОБА_5 був влаштований до Спеціальної школи №1 смт Клевань (раніше - Комунальний заклад «Клеванська спецшкола №1 І-ІІІ ступенів» Рівненської обласної ради. Зауважує, що згідно протоколу психолого-медико-педагогічної консультації ОСОБА_4 рекомендовано навчання за програмою для дітей зі зниженим зором. Про, що за весь період навчання дитини у спеціальній школі до Служби у справах дітей регулярно надходили листи про неналежне виконання матір`ю ОСОБА_2 батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_1 , зокрема, вказувалось про те, що неповнолітній невчасно приїздить на навчання, пропускає уроки без поважних причин більше 10 навчальних днів, на навчання приїздить неохайним, без сезонного змінного одягу, в школі завжди отримує канцтовари, засоби гігієни та одяг, а в період дистанційних уроків не підтримує в зв`язку з вчителями, однокласниками; протягом останнього навчального року мати ОСОБА_4 зовсім не цікавилися його навчанням, не реагувала на дзвінки та рідко відповідала на повідомлення. Додає, що відповідачка не виготовила синові паспорт громадянина України для отримання належних документів про освітній рівень. Зауважує, що впродовж 2021-2023 років спеціалістами Служби у справах дітей, фахівцями Рівненського міського центру соціальних служб, інспекторами сектору протидії домашньому насильству РУП УНП України в Рівненській області та працівниками Управління правління патрульної поліції в Рівненській області постійно здійснювалися візити за адресою проживання неповнолітнього ОСОБА_1 та його матері, однак відповідачка співпрацювати з представниками галузі захисту прав дитини не бажала, на зауваження та рекомендації не реагувала, не усвідомлюючи, що своєю бездіяльністю порушує норми закону щодо обов`язку належного виховання утримання дитини, вважаючи, що достатньо базово виховує сина і це є норма (є де спати, щось поїсти, іноді звозити на навчання та самолікувати сина). Зазначає також, що ОСОБА_2 перебувала під соціальним супроводом Рівненського міського центру соціальних служб з 11 листопада 2021 року по 31 грудня 2021 року, звідки була знята в зв`язку з невиконанням отримувачем послуг взятих на себе зобов`язань,адже на домовлені зустрічі вона не з`являлася, умови укладеного договору не виконувала, на телефонні дзвінки не відповідала. Зазначає, що ОСОБА_5 у 2021-2022 роках не був задекларований у медичному закладі, не звертався за медичною допомогою. Паспорт громадянина України неповнолітньому ОСОБА_6 було виготовлено за сприяння Служби у справах дітей Рівненського міського відділу державної міграційної служби України, оскільки мати про це не подбала. Зазначає, що Службою у справах дітей неодноразово відправлялися листи відповідачів про необхідність зміни поведінки та запрошення з`явитися до Служби у справах дітей з метою встановлення її можливості виховувати дитину. Пояснює, що з квітня 2023 року ОСОБА_4 цілодобово перебував у Спеціальній школі №1 смт. Клевань Рівненської обласної ради. 12 травня 2023 року до Служби у справах дітей з`явилася мати дитини, якій були роз`яснені причини цілодобового перебування її дитини у спеціальній школі, проведена бесіда щодо стану виконання неї батьківських обов`язків та надані рекомендації щодо повернення дитини в сім`ю, які в подальшому, попри зобов`язання ОСОБА_2 , свідомо були нею проігноровані. 24 травня 2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради розглядалося питання про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 , де вона була присутня і зобов`язана комісією вирішити питання з виготовлення паспорта синові. 30 травня 2023 року відповідачка звернулась з письмовою заявою до Служби у справах дітей з проханням надати дозвіл на вибуття ОСОБА_4 зі спеціальної школи, на що вона була повідомлена про те, що у разі невиконання зобов`язань щодо належного виконання батьківських обов`язків бути позбавлена батьківських прав. Зауважує, що ОСОБА_5 на час розгляду справи має неповних 16 років, однак матеріали справи та висновок не містять відомостей про з`ясуванні органом опіки та піклування позиції дитини щодо реального відношення матері до нього, як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, однак заперечує такий висновок місцевого суду, адже ОСОБА_4 упродовж п`яти років навчався Спеціальній школі смт. Клевань, мати не цікавилась його навчанням, не забирала його на вихідні, не приділяла йому материнської любові турботи, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 3 ст. 171 Сімейного кодексу України суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Додає, що вже на час розгляду справи у суді мати продовжувала ухилятися від виконання батьківських обов`язків, не забирала дитину на літні канікули з навчального закладу, у зв`язку з чим ОСОБА_4 за погодженням Служби у справах дітей в червні перебував у таборі відпочинку ББК України на базі табору «Ханаан» у с. Волошки рівненського району, після повернення з якого мати також не забрала його, у зв`язку з чим неповнолітній був влаштований в сім`ю патронатного вихователя на базі родини ОСОБА_7 , яка проживає в місті Рівне, і де дитина перебуває по даний час. Зазначає, що за цей період проживання сина в патронатній сім`ї мати не проявляла інтересу до життя дитини, на призначенні зустрічі не приходила. Вважає, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно сина хоча і є виключною мірою, крайнім заходу стосовно матері, та при цьому відповідатиме найкращим інтересам дитини, адже ОСОБА_4 має зростати у безпечному, спокійному, стійкому середовищі, яке є благонадійним для дитини. З наведених міркувань просить рішення суду першої інстанції скасувати ухвалити нове рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачка у справі ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Рівне, його батьками вказані: ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Батько дитини ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.09.2012 року.

Мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно наказу Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради № 120-осн. від 19.08.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з проживанням в сім`ї, де батьки або особи, що їх замінюють ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Згідно Акту обстеження умов проживання від 12 листопада 2021 року за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що житло, розміщене на ІІІ поверсі п`ятиповерхового будинку, складається з 1 кімнат: кімната в гуртожитку, кухня, вбиральня, та душова в спільному користуванні. В кімнаті присутній неприємний запах, наявна шафа для одягу, ліжко для сну, стіл для письма та прийому їжі. Для дитини відведене окреме місце для сну, наявний одяг.

Листом Управителя ОСББ «Макарова-42» від 31.12.2021р. №11, правління ОСББ «Макарова-42» інформує Міський центр соціальної служби про неналежний догляд дитини ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Його мама (опікун) ОСОБА_2 не займається вихованням і лікуванням сина. Веде легковажний спосіб життя, постійно конфліктує з сусідами по секції.

Згідно листа директора Спеціальної школи №1 в смт. Клевань POP №480 від 11.12.2023 р. Адміністрація школи повідомляє, що з 27.11.2023 р. ОСОБА_1 відсутній на навчанні без поважних причин. 26.11.2023 року мама забрала ОСОБА_4 з пансіону їхнього закладу у зв`язку з підвищенням температури. Мама привозила ОСОБА_4 без обов`язкового медичного профілактичного огляду дитини і кожного разу обіцяла, що на наступний раз, як буде їхати привезе, але так обіцянки і не дотрималася.

З інформації Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області вбачається, що в ході розгляду матеріалів було здійснено неодноразові дзвінки на абонентські номери ОСОБА_2 , однак вона на виклики не відповідала. При відвідуванні помешкання двері ніхто не відчинив. Провести профілактичну бесіду з ОСОБА_2 чи вирішити питання про притягнення останньої до адміністративної відповідальності не представилося можливим.

07 лютого 2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради було розглянуто повторно питання про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_1 .. На засіданні комісії було прийнято рішення про проведення оцінювання потреб сім`ї ОСОБА_2 , матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повідомити її про обов`язковість надання Центром соціальних послуг сім`ї.

Відповідно до чергової інформації Рівненського міського центру соціальних служб встановлено, що неодноразово провідним фахівцем із соціальної роботи спільно із головою ОСББ здійснювалися візити за адресою: АДРЕСА_1 . Двері квартири ніхто не відчиняв, на запрошення з`явитися до центру ОСОБА_2 не реагувала. Оцінку потреб сім`ї/особи здійснити не можливо, так як ОСОБА_2 не йде на співпрацю з працівниками Центру.

Відповідно до повідомлення Спеціальної школи № 1 в смт. Клевань Рівненської обласної ради №104 від 22.03.2024 року, у ОСОБА_1 17 березня 2024 року піднялася температура. На наступний день він був переведений до ізолятору та перебував під наглядом медичної сестри. У КНП «Клеванська лікарня імені Михайла Вервеги» Клеванської селищної ради ОСОБА_4 було пройдено обстеження та поставлений діагноз «бронхіт». 20 березня 2024 р. за проханням ОСОБА_4 його відвідувала мама, ОСОБА_2 .. Увечері того ж дня у дитини піднялася температура до 39 градусів, була викликана екстрена медична допомога. Супроводжувала дитину мама, оскільки вона була ще присутня у пансіоні, та чергова їхнього закладу. ОСОБА_4 госпіталізували в Рівненську обласну дитячу лікарню на стаціонарне лікування.

Згідно пояснень ОСОБА_2 від 22.03.2024 р., її син перебуває в дитячій обласній лікарні, вона купує йому ліки. Коли дитина перебувала в навчальному закладі, вона до нього їздила два рази. Зобов`язується навести порядок в кімнаті та пройти обстеження з дитиною, а аткож 25.03.2024р. з`явитися до центру соціальних служб та погодитись на соціальний супровід і виконувати їхні рекомендації.

Згідно листа Спеціальної школи № 1 в смт Клевань Рівненської обласної ради №134 від 16.04.2024 р., ОСОБА_2 відвідувала дитину в пансіоні три рази. Жодного разу не дзвонила до класного керівника та вихователя. Не завжди відповідала, коли до неї телефонували. Зі слів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 розмовляє з дитиною кожен день. З 12.04.2024 р. мама обіцяє приїхати до сина, але обіцянки не дотримується.

17 квітня 2024 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради розглядалося питання про стан виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Розглянувши матеріали справи, Комісія з питань захисту прав дитини як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, прийняла рішення доручити Службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради звернутися до Рівненського міського суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та рекомендувати органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради надати висновок до Рівненського міського суду про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її сина ОСОБА_9 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради покликалася на вищевикладені факти і докази та стверджувала, що винна поведінка відповідачки прослідковується упродовж тривалого часу і є свідомим ухиленням від виховання дитини та її забезпечення, що є підставою для позбавлення батьківських прав, котре, у свою чергу, є необхідним для захисту прав та інтересів дитини як в даний час, так і в майбутньому.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має в тому числі орган опіки та піклування.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

За положенням частини шостої статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

В п.п. 47, 49 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 року зазначено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у п.2 ст.8 Конвенції, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві». Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин; отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

В даному випадку будь-які заперечення відповідачки ОСОБА_2 відсутні.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції вона повідомлялася про час та місце розгляду справи за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , однак судові повістки на 11.02.2025 року та 04.03.2025 року повернуті без вручення з поміткою «за закінченням терміну зберігання», а судова повістка на 29.04.2025 року - з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (довідка Укрпошти, ф.20).

Згідно п.5 ч.6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Окрім того, відповідачка ОСОБА_2 повідомлялася про час та місце судового розгляду шляхом оголошення на сайті Судової влади. На телефонні дзвінки за відомими суду телефонними номерами НОМЕР_3 не відповідає.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради надати додатковий Висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому викласти думку дитини щодо позбавлення батьківських прав його матері відносно нього.

Із Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради № 08-01-407/25 від 03.03.2025 вбачається, що за дорученням Рівненського апеляційного суду із ОСОБА_4 працівниками Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради було проведено бесіду з метою з`ясування його думки щодо позбавлення батьківських прав його матері відносно нього. Під час бесіди ОСОБА_4 розповів, що йому добре у сім`ї патронатного вихователя. В ліцеї м. Рівне йому подобається більше, ніж у спеціальній школі в селищі Клевань. Своє майбутнє ОСОБА_4 бачить за межами України зі своїми родичами. Хлопчик любить свою маму, але розуміє, що позбавлення її батьківських прав відповідатиме його інтересам, оскільки він не хоче повертатися в інтернат, після закінчення ліцею бажає здобути професію кухаря. За час перебування в сім`ї ОСОБА_13 він кілька разів зустрічався з мамою, зустрічі були короткотривалі (по 10-15) хвилин. Мама не пропонувала ОСОБА_4 повертатися додому і навіть прийти додому на кілька хвилин.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України передбачають, що батьки повинні проявляти турботу про дітей, утримувати їх до досягнення повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При зверненні до суду з цим позовом, Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради покликалась на Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради № 08-01-796/24 від 03.06.2024 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_4 .

У додатковому Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради № 08-01-407/25 від 03.03.2025 також вказано на доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_4 .

Крім того, зазначено, що ОСОБА_5 у зв`язку з проживанням в сім`ї, в якій батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків, перебуває на обліку в Службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради. Оскільки неповнолітній залишився без батьківського піклування, він з 12 вересня 2024 року влаштований в сім`ю патронатного вихователя, створену на базі родини ОСОБА_7 , та перебуває в ній по даний час.

Хлопчик є здобувачем освіти у Рівненському ліцеї № 18 Рівненської міської ради, навчається в інклюзивному 9-му класі. Відповідно до інформації навчального закладу, в учнівському колективі ОСОБА_4 товариський, комунікабельний, має добру вдачу. Він веде здоровий спосіб життя, активно займається спортом. Мати ОСОБА_4 ОСОБА_2 з дитиною не проживає, до класного керівника не зверталась, батьківські збори не відвідувала, у ліцей не приходила, навчанням сина не цікавилась, класному керівнику та іншим вчителям учня не телефонувала.

Оцінивши обставини справи у взаємозв`язку із нормами закону, що регулює ці правовідносини, беручи до уваги поведінку відповідачки, яка свідчить про небажання піклуватися про свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками щодо нього, враховуючи думку самої дитини, яка не заперечує проти позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неї, перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя, апеляційний суд приходить до переконання, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є необхідним, відповідає інтересам дитини та сприятиме їх якнайкращому захисту.

Позбавлення батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого відповідачкою не спростовано.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2024 року скасувати.

Позов Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити відповідачу про його право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни обставин, що слугували підставою для позбавлення батьківських прав.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.