Справа № 369/5992/25
Провадження № 2/369/6824/25
УХВАЛА

23.04.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Мартиненко В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И Л А:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1 в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 196 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 03.04.2025 року і до її повноліття, та на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3 196 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 03.04.2025 року і до її повноліття.

В обґрунтування вимог позивач посилалася на те, що вона фактично проживає з дітьми у АДРЕСА_1 . Батько дітей ОСОБА_2 працює, хоча офіційно не працевлаштований, та має достатній заробіток (дохід), проте добровільно матеріальної допомоги дітям не надає.

Проте позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позовна заява не містить виклад обставин та в позовній заяві не зазначені та відповідно до неї не були додані докази, які свідчать про реєстрацію місця проживання позивача за адресою АДРЕСА_1 .

Вказані обставини підлягають обов`язковому встановленню судом з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

У постанові Верховного Суду від 24.06.2024 у справі 554/7669/21 викладено висновок про те, що положення частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місяця проживання або перебування фізичної особи - позивача. Тому позови, наведені у частині першій статті 28 ЦПК України, не можуть пред`являтися за фактичним місцем проживання або перебування позивача, відмінним від зареєстрованого.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яка має назву «Реєстрація місця проживання внутрішньо переміщеної особи» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ « Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Крім того, позовна заява не містить виклад обставин та в позовній заяві не зазначені та відповідно до неї не були додані докази, які підтверджують достатність заробітку (доходу) платника аліментів для стягнення з нього мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

А отже, у вказаній справі обов`язковому встановленню підлягають обставини щодо достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Водночас доцільним буде зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

А у разі неможливості самостійно надати докази, не подано клопотання про витребування доказів судом відповідно до ст. ст. 83-84 ЦПК України.

Згідно з ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За наведених підстав позов належить залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, роз`яснивши, що в іншому разі позов буде вважатися неподаним та йому повернутий.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_5 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна залишити без руху, надавши позивачу для виправлення недоліків строк 10 днів з дня отримання копії ухвали.

В разі неусунення недоліків у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена окремо від рішення суду в частині визначення розміру судових витрат до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мартиненко В.С.