МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 521/3376/24
Номер провадження № 2/521/409/25
20 березня 2025 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі
судді - Маркарової С.В.,
за участю секретаря судового засідання - Вінжановської К.С.
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовами
відповідач : ОСОБА_2
третя особа : Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради
Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради
предмет позову : визначення місця проживання дитини,-
Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони перебували у шлюбі та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач стверджувала, що сторони в досудовому порядку не дійшли згоди щодо визначення місця проживання сина.
На час розгляду справи відповідач із сином не спілкується, має заборгованість зі сплати аліментів.
ОСОБА_4 прихильний до матері, якою створені належні умови для його життя та розвитку.
Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала.
Відповідач в судові засідання не з`явився, процесуальним правом надання відзиву не скористався.
Треті особи не заперечували проти задоволення заяви позивача.
Дослідивши матеріали справи, доводи учасників справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).
Рішення набрало законної сили.

Сторони проживають окремо.

Дитина фактично проживає із матір`ю по АДРЕСА_1 (довідки про реєстрацію місця проживання Департаменту надання адміністративних послуг ОМР).

В досудовому порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення місця проживання сина.

На час розгляду справи відповідач із позивачем та сином не спілкується, має заборгованість зі сплати аліментів (розрахунок ДВС, вп НОМЕР_2 від 19.02.2024).

За частиною першою статті 9 «Конвенції про права дитини» держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

В порядку статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання малолітньої дитини визначається за згодою батьків, якщо дитина не досягла 10 років.

Якщо ж дитині від 10 до 14 років, вона спільно з батьками бере участь у прийнятті рішення щодо свого місця проживання.

В свою чергу, дитина, якій виповнилося 14 років та батьки якої проживають окремо, самостійно приймає рішення щодо місця свого проживання.

При визначенні місця проживання малолітньої дитини суд враховує наступні фактори:

-ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків

-особисту прихильність дитини до кожного з батьків

-вік дитини

-стан її здоров`я;

-інші обставини, що мають істотне значення (зокрема, особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною)

-можливість створення дитині умов для виховання і розвитку

Зазначене узгоджується із частиною першою статті 3 «Конвенції про права дитини», за якою в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання та судом у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Визначаючи місце проживання дитини, суд, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, надає першочергове значення саме найкращими інтересами дитини.

Так, на час вирішення спору дитина тривалий час проживає із матір`ю.

ОСОБА_4 прихильний до матері, якою створені належні умови для його життя та розвитку.

За висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 31.01.2025 №01-11/98/1вих визначення місце проживання ОСОБА_4 із позивачем є доцільним, відповідає його інтересам.

При цьому органом були досліджені роздільний режим проживання батьків, умови проживання дитини, вік та стать дитини, особи батьків, ставлення дитини до них, особиста прихильність ОСОБА_4 до матері, можливість забезпечення матір`ю гармонійний розвитку та належного виховання сина, пасивна позиція батька зі спірного питання.

Висновок сумнівів у суду не викликає, є вмотивованим.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим визначити місце проживання дитини із матір`ю, що відповідає найкращим інтересам ОСОБА_4 .

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Роз`яснити сторонам положення статті 153 СК України, за якою мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, в порядку та строки визначені ст.284 ЦПК України: Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Малиновського районного суду м.Одеси. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем, особами, які не брали участь у справі в разі, якщо суд вирішив питання про їхні права в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 3.04.2025

20.03.25