Номер провадження 2/243/894/2025
Номер справи 243/2469/25
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

(Заочне)

«18» квітня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Чернікової Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, в залі судових засідань № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 18.02.2020 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» на підставі кредитного договору № 701 видано ОСОБА_2 кредит в сумі 47 186 грн.; 17.02.2022 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» на підставі кредитного договору № 601 видано ОСОБА_2 кредит в сумі 70 000 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк.

Станом на 10.01.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем склала:

- по кредитному договору від 18.02.2020 № 701 68 629,77 грн., з яких: 42 185,90 грн. - заборгованість за кредитом; 26 443,87 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією;

- по кредитному договору від 17.02.2022 № 601 95 305,68 грн., з яких: 70 000 грн. заборгованість за кредитом; 19,50 грн. заборгованість за процентами; 25 286,18 грн. заборгованість за комісією.

Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 10.01.2025 склала 163 935,45 грн.

Просить суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в сумі 163 935,45 грн. та судові витрати по справі у сумі 2 422,40 грн.

Представник позивача, АТ «ПУМБ», до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 , повідомлявся про розгляд справи в суді, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах справи доказами та ухвалити заочне рішення

Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлену законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі.

Судом встановлено, що 17.02.2022 року між банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №601 шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 70 000 грн. строком на 24 місяці зі сплатою процентів в розмірі 0.010% річних, комісії за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 2.22%.

Також, 17 лютого 2022 року ОСОБА_2 підписав паспорт споживчого кредиту, де був ознайомлений з істотними умовами кредитного договору.

Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником надавши кредит в обумовленому розмірі.

Станом на 10.01.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору від 17.02.2022 № 601 склала 95 305,68 грн., з яких: 70 000 грн. заборгованість за кредитом; 19,50 грн. заборгованість за процентами; 25 286,18 грн. заборгованість за комісією.

Крім того, 18.02.2020 року між банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №701 шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 15 000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою процентів в розмірі 47,88% річних.

Також, 18 лютого 2020 року ОСОБА_2 підписав паспорт споживчого кредиту, де був ознайомлений з істотними умовами кредитного договору.

Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником надавши кредит в обумовленому розмірі.

Станом на 10.01.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору від 18.02.2020 № 701 склала 68 629,77 грн., з яких: 42 185,90 грн. - заборгованість за кредитом; 26 443,87 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Таким чином з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача за кредитним договором № 701 від 18 лютого 2020 року підлягає стягненню заборгованість в розмірі 68 629,77 грн.; за кредитним договором № 601 від 17.02.2022 року підлягає стягненню заборгованість в розмірі 70 019,50 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 70 000 грн. та заборгованості за процентами в сумі 19,50 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача комісії за кредитним договором № 601 від 17.02.2022 року суд зазначає наступне.

Якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». На це вказав Верховний Суд у постановах від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21, від 10 січня 2024 року по справі № 727/5461/23.

В заяві від 17.02.2022 року відповідач своїм підписом погодив комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,22%, проте банк не роз`яснив за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. Так, умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг.

З урахуванням положень ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» суд дійшов висновку, що умови кредитного договору від 17.02.2022 року про встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,22% є нікчемними, а тому вимоги банку про стягнення заборгованості з комісії за обслуговування кредиту станом на 10.01.2025 за кредитним договором № 601 від 17.02.2022 року у розмірі 25 286,18 грн., є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2025 року складає 3028,00 грн.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача в загальному розмірі 138 649,27 грн. (68 629,77 грн. + 70 019,50 грн.).

Отже, процентне співвідношення задоволених вимог становить 84,58 % ((138 649,27 грн. задоволені вимоги) / ( 163 935,45грн. заявлені позовні вимоги )*100%).

З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 2 048 грн. 87 коп. (2 422,40 грн. сплачений судовий збір * 84,58 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,13,128,131,133,141,259,264,265,268,280-283 ЦПК України, ст. ст. 526,527,530,1048,1049,1050 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду невідомі, на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», код ЄДРПОУ 14282829, адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.4, заборгованість за кредитним договором № 701 від 18 лютого 2020 року, яка станом на 10 січня 2025 року складає 68 629,77 грн. (шістдесят вісім тисяч шістсот двадцять дев`ять грн. 77 коп.), заборгованість за кредитним договором № 601 від 17 лютого 2022 року, яка станом на 10 січня 2025 року складає 70 019,50 грн. (сімдесят тисяч дев`ятнадцять грн. 50 коп.) та судовий збір у сумі 2 048,87 грн. (дві тисячі сорок вісім грн. 87 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 18 квітня 2025 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова