Справа № 136/408/25
УХВАЛА

іменем України

21 квітня 2025 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом було встановлено, що позов не у повній мірі відповідав вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки в порушення ч.3 ст.175 ЦПК України, у позові не зазначено: відомі адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідачів; зміст позовних вимог щодо кожного із двох відповідачів, а саме: Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області та ОСОБА_2 ; не досить зрозуміло викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини, оскільки не конкретизовано позивач оскаржує свідоцтво як документ, який фіксує факт наявності права, чи відповідач набув на праві спільної часткової власності конкретне майно як індивідуально визначений об`єкт та чим це підтверджується.

На виконання вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач не надав до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У порушення вимог ст..95 ЦПК України, позивач належним чином не підтвердив відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, не зазначено у кого знаходяться оригінали письмових доказів, які він надав у фотокопіях, при цьому деякі фотокопії є нечитабельними, що ускладнювало відтворення їх змісту, а також додані до позову фотокопії не у повній мірі відповідали порядку їх засвідчення.

10.03.2025 ухвалою суду позов залишено без руху, копію ухвали суду спрямовано в адресу позивача, яка отримана 19.03.2025.

На виконання вимог ухвали суду, 31.03.2025 ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків, виклавши у ній тезисно у 7 (семи) пунктах свої доводи на усунення недоліків, надавши до суду клопотання про витребування доказів, що не відповідало вимогам ст.84 ЦПК України, без належного обґрунтування та надання до нього відповідних доказів, долучивши Витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 майна (для суду), що розташоване в АДРЕСА_1 .

04.04.2025 ухвалою суду продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви встановлений ухвалою суду від 10.03.2025.

07.04.2025 подано заяву із проханням про долучення доказів у вигляді копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) (для суду).

14.04.2025 позивач подав заяву про усунення недоліків, у якій зазначив, що вимоги ним пред`явлено до двох відповідачів в редакції первісної позовної заяви та заяви про усунення недоліків, виклав клопотання про витребування доказів у новій редакції, вказавши про необхідність витребування зазначених у ньому доказів в оригіналі та неможливості їх надання з підстав отримання саме оригіналів, які не надаються за запитом фізичної особи.

Перевіривши матеріали позовної заяви та наступних поданих заяв про усунення недоліків і доданих до них матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність повернення позову позивачеві через не усунення недоліків позивачем у повному обсязі та передбачений чинним законодавством спосіб та порядок, який полягає в поданні до суду позовної заяви в новій редакції із дотриманням вимог ст.175, 177 ЦПК України з усунутими недоліками у вигляді окремого документу із усіма долученими до неї документами, належним чином засвідченими, а не направленими лише для суду та копіями позовної заяви в новій редакції із долученими до неї усіма документами відповідно до кількості відповідачів та осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, позивачем не дотримано вимог щодо клопотання про витребування доказів, на які суд звертав увагу в ухвалі суду від 04.04.2025, оскільки у ньому не зазначено обставини, які може підтвердити доказ про витребування якого він просить суд, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу..

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави («Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

У відповідності до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи вище викладене, позовну заяву позивача слід вважати неподаною та повернути.

Окрім цього, вважаю за доцільне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої заяви, а відповідно до положень п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», яка регламентує повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги, позивач має право заявити клопотання про повернення сплаченої суми судового збору.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства, - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала про повернення заяви позивачеві у справі може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Світлана ШПОРТУН