Справа № 346/283/25
Провадження № 2/346/842/25
15 квітня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі головуючого судді Калинюка О.П.
з участю секретаря Насадик В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.03.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (первісним кредитором) та відповідачем як позичальником укладено кредитний договір № 3257349, згідно якого відповідачка отримала 6 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.
10.08.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги № 06Т у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передало належні йому права вимоги, вказаними у Реєстрі боржників, позивачу.
Відповідно до витягу з додатку до вказаного договору відступлення права вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в розмірі 23 275 грн. 15 коп., з яких:
-5 130 грн. - заборгованість за тілом кредиту;
-17 485 грн. 15 коп. - заборгованість за відсотками;
-660 грн. - заборгованість за комісією.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за вказаним кредитним договором.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення коштів не виконав, сторона позивача просить стягнути з нього зазначену заборгованість за вказаним кредитним договором, та понесені судові витрати, який складаються з витрат сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.
Сторона позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначає, що позов підтримує, просить справу розглядати в її відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а. с. 14).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутності та не подав відзив на позовну заяву.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача згідна із таким порядком судового розгляду.
В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи (їх представників), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 19.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (первісним кредитором) та відповідачкем як позичальником укладено кредитний договір № 3257349 (а. с. 47-54).
Згідно з умовами вказаного договору кредитодавець зобов`язався надати відповідачу грошові кошти в розмірі 6 000 грн., строк кредиту - 30 днів з 19.03.2021 року, що завершується 19.04.2021 року; комісія за надання кредиту становить 660 грн., стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом станови 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним.
Судом також встановлено, що 10.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги № 06Т (а. с. 27-35).
Відповідно до п. 1.1. вказаного договору факторингу, за цим договором Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до третіх осіб, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.
Згідно з витягом з додатку до вказаного договору факторингу, відомості про щоденні нарахування та погашення, ТОВ «Мілоан» передало позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором від 19.03.2021 року № 3257349 в розмірі 23 275 грн. 15 коп., з яких: 5 130 грн.; заборгованість за тілом кредиту; 17 485 грн. 15 коп. - заборгованість за відсотками; 660 грн. - заборгованість за комісією (а. с. 22-25).
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 19.03.2021 року № 3257349 в розмірі 23 275 грн. 15 коп.
Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1047 цього Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, щопозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, за правилами, встановленими статтями 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом також встановлено, що на час ухвалення даного рішення заборгованість за вказаними кредитним договором відповідачем добровільно не погашена, оскільки суду не надано жодних відомостей про протилежне.
Тому позов підлягає задоволенню.
Судом також встановлено, що стороною позивача позивача за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., що стверджується платіжною інструкцією № 3257349 від 10.01.2025 року (а. с. 16).
Окрім того, стороною позивача понесені судові витрати за професійну правничу допомогу, вартість яких становить 6 000 грн.
Так, відповідно до договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.11.2024 року, додаткової угоди до цього договору від 30.11.2024, акту № 3257349 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.11.2024 року, адвокат Стародуб Ірина Володимирівна надала стороні позивача юридичні послуги відповідно до вказаного договору, а останній прийняв надані послуги, а саме:
-правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів позивача 2 250 грн.;
-складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором 3 000 грн.;
-формування додатків до позовної заяви 750 грн.
Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 6 000 грн. (а. с. 42-46, 58, 93).
Згідно з положенням ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати (крім судового збору), пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Поряд з тим, формування додатків до позову входять до процесу складання позовної заяви.
Суд, вивчивши зазначену вище документацію, з урахуванням вказаних доводів, задоволення вимог позивача, принципів розумності та співмірності, незначної складності справи, вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 гривень.
Отже, дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог.
На підставі ст. ст. 11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 629, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України та, керуючись ст. ст. 1-18, 76-81, 89, 141, 274-279, 280-289, 352-355 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Калинюк О. П.