ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6083/25 Справа № 213/2968/21 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

24 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

заслухавши доповідь судді доповідача Бондар Я.М. по апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Романенко Олена Сергіївна, на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року по цивільній справі № 213/2968/21 за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 14 січня 2022 року позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 листопада 2018 року по 01 жовтня 2020 року в розмірі 14763,94 грн та судовий збір у розмірі 2270,0 грн.

Не погодившись з рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Романенко Олена Сергіївна, звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» в повному обсязі.

21 квітня 2025 року цивільна справа №213/2968/21 за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії разом з апеляційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» надійшла на адресу суду апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 14 квітня 2025 року відповідачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Романенко Олена Сергіївна звернулась до суду з апеляційною скаргою на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року з пропуском строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим в апеляційній скарзі порушила питання про його поновлення.

В обґрунтування зазначеного клопотання посилається на те, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції не отримувала, оскільки як і усі повідомлення про розгляд справи, було надіслано на адресу: АДРЕСА_1 , проте як адреса реєстрації апелянтки : АДРЕСА_2 .

Апелянткою зазначено, що з оскаржуваним рішенням її представник ОСОБА_1 ознайомилася лише 08 квітня 2025 року, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 зазначає що строк на апеляційне оскарження пропущений нею з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Ознайомившись з доводами апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою з наступних підстав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суд першої інстанції 13.08.2021 звернувся з запитом до Відділу реєстрації місці проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради щодо реєстрації місці проживання відповідачки ОСОБА_1 (а.с. 15).

Так, за вихідним номером № 8235 від 19.08.2021 на адресу суду надійшла відповідь, в якій зазначено, що відповідачка 15.12.2020 знята з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Після чого, Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області направив повторний запит, вже до Відділу реєстрації місці проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради щодо реєстрації місці проживання відповідачки ОСОБА_1 (а.с. 17).

20.10.2021 на адресу суду надіслана довідка про реєстрацію місця проживання особи, в якій зазначено, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

21 жовтня 2021 року ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу позовна заява Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» залишена без руху, та надано позивачу строк для уточнення належності відповідача до заявлених позовних вимог.

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» 11 листопада 2021 року звернулося до суду з уточненою позовною заявою, якою змінило період нарахування заборгованості, а з ним і суму заборгованості.

В уточненій позовний заяві Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» просить стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 14763, 94 грн за період з 01.11.2018 по 01.10.2020, а також судовий збір у розмірі 2270,0 грн, замість суми заборгованості 20048,67 грн, за період з 01.11.2018 по 01.05.2021, яка була зазначена при зверненні з позовом 09 серпня 2021 року.

Провадження у зазначеній справі відкрито 16 листопада 2021 року.

Матеріалами справи встановлено, що копія оскаржуваного рішення відповідачці була направлена засобами поштового зв`язку на дві адреси: зазначену в позовній заяві; та на адресу зазначену в довідці про місце реєстрації особи. На підтвердження чого в матеріалах справи містяться повідомлення, повернуті на адресу суду.

Відповідно до конверту направленого ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_2 , адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.37).

Відповідно до конверту направленого ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 , адресат не отримав відправлення у зв`язку з закінченням строку зберігання (а.с.39).

Тобто, доводи викладені в апеляційній скарзі щодо ненаправлення відповідачці копії оскаржуваного рішення на її фактичну адресу не відповідають дійсності.

Також, посилання на те, що ОСОБА_1 на знала про існування рішення суду першої інстанції до отримання його її представником ОСОБА_1 , а саме 08.04.2025, не знайшло свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи міститься копія клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 09 вересня 2024 року про ознайомлення з матеріалами справи та зняття фотокопій (а.с. 43, та зворотній бік аркуша).

Оскільки представник ОСОБА_2 представляв інтереси відповідачки ОСОБА_1 відповідно до ордеру про надання правничої допомоги на підставі договору № 18/07-24 від 18 липня 2024 року, та 09.09.2024 ознайомився з матеріалами справи, то відповідачка не могла не знати про існування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Принцип правової визначеності загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 636/4307/16-ц (провадження № 61-1751св20).

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18) вказано, що «загальновизнане положення про дію цивільних процесуальних норм у часі передбачає, що незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2020 року у справі № 296/3261/17 (провадження № 61-678св20) зазначено, що «виходячи з аналізу частини другої статті 358 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, особа, яка подає скаргу має довести, а апеляційний суд перевірити наявність випадків передбачених пунктами 1-2 вказаної норми. ЄСПЛ у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення. Сама по собі відсутність рішення суду від 06 лютого 2018 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень до жовтня 2019 року не свідчить про наявність випадків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, та не було перешкодою для отримання відповідачем або його представником безпосередньо в суді інформації стан відомого їм судового провадження».

Апеляційним судом враховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року в справі № 201/13990/15-ц (провадження № 61-22496св19), відповідно до якого аналіз ст. 358 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що за відсутності виключних випадків сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. В контексті наведеної статті під неповідомленням особи про розгляд справи розуміються випадки, коли учасник справи взагалі ніяким чином не повідомлявся судом і не знав про наявність справи у провадженні суду. Однак до таких випадків не може бути віднесено неповідомлення особи про окреме судове засідання у справі, навіть якщо в цьому засіданні було ухвалено рішення (за умови, що матеріалами справи безспірно підтверджується факт обізнаності особи про розгляд судом справи та її участь у ній).

В постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі № 613/1167/15-ц (провадження № 61-18650св19), від 01 грудня 2021 року в справі № 613/1250/15-ц (провадження № 61-20989св19), від 19 березня 2021 року в справі № 210/2663/18 (провадження № 61-710св21), а також в ухвалі Верховного Суду від 17 листопада 2023 року № 757/42246/20-ц (провадження № 61-16240ск23) наведено схожі за змістом правові висновки, а саме про те, що сама по собі обізнаність учасника справи про розгляд справи судом першої інстанції є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у разі подання ним апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Також, враховано правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 04 листопада 2024 року в справі № 405/4689/19 (провадження № 61-1979сво24), відповідно до якого особою, не повідомленою про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або судового провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої відкрито провадження. Законодавець при конструюванні частини другої статті 358 ЦПК України не визначив, що при її застосуванні має враховуватися дата внесення судом рішення до Єдиного державного реєстру судових рішень; відсутність в рішенні суду вказівки на дату складання його повного тексту та несвоєчасне надіслання оскарженого судового рішення суду першої інстанції до Єдиного державного реєстру судових рішень, за умови, що учасник справи (зокрема, котрий ініціював позов - позивач), який подає апеляційну скаргу, знав про розгляд справи, не є перешкодою для отримання цією особою у розумний строк інформації про стан відомого їй судового провадження та не свідчить про наявність випадків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України.

Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Суд зобов`язаний запобігати зловживанню учасниками процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 цього Кодексу).

Стаття 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить принцип неприпустимості зловживання правами.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства також проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

За приписами частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних права та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенції) (пункт 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга подана після спливу значного часу, понад двох років, з дня складення повного тексту судового рішення, а також враховуючи правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 04 листопада 2024 року в справі № 405/4689/19 (провадження № 61-1979сво24), відсутні правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Романенко Олена Сергіївна, на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях зауважував, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності, зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані ( рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2020 року у справі «Перетяка і Шереметьєв проти України»).

Апелянтка не надала конкретних обставин, підтверджених відповідними доказами, які унеможливили подання нею апеляційної скарги у визначений законом строк, а також доказів які б свідчили про належне виконання нею процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від неї дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на

судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду,зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, оскільки, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, виникнення обставин непереборної сили не надано, відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Романенко Олена Сергіївна, на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Романенко Олена Сергіївна, про поновлення пропущеного процесуального строку.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Романенко Олена Сергіївна, на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року відмовити.

Цивільну справу № 213/2968/21 за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, повернути до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Головуючий: Я.М.Бондар

Судді: В.П.Зубакова

В.О.Остапенко