Справа № 199/2824/25
(2/199/2745/25)
Рішення

Іменем України

22 квітня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська, в складі:

головуючого судді - Кошлі А.О.,

за участі:

секретаря судового засідання Кахикало А.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Контроль-Сервіс» про стягнення грошових коштів не виплачених при звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з цивільним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Контроль-Сервіс» (далі - відповідач) в якому просить стягнути на її користь заборгованість за розрахунком при звільненні в розмірі 91 795,87 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 34908,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 25 квітня 2023 року по 27 грудня 2024 року перебувала в трудових відносинах з відповідачем, була звільнена у зв`язку із скороченням штату, згідно ст. 40 КЗпП України. При звільненні відповідачем самостійно нараховано суму в розмірі 91 795,87 грн., яка підлягала виплаті при звільненні, проте станом на 05.03.2025 року наявна заборгованість не виплачена. У зв`язку з порушенням строків виплати сум при звільненні просить стягнути середній заробіток з 28.12.2024 року по 05.03.2025 року в розмірі 34908,96 грн.

Ухвалою суду від 06.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 08.04.2025 року, також витребувано у відповідача довідку про наявну заборгованість.

В судовому засіданні 08.04.2025 року оголошення про відкладення на 22.04.2025 року у зв`язку з ненаданням витребовуваних документів.

09.04.2025 року до матеріалів справи долучено відзив відповідача на позов та довідку про заборгованість перед позивачем. Згідно поданого відзиву відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі, проте у зв`язку зі відсутністю грошових коштів на банківському рахунку просить розстрочити рішення суду на 6 місяців.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, заперечувала проти надання розстрочки, оскільки з моменту її звільнення в грудні 2024 року до цього часу відповідач не здійснював будь яких платежів на погашення заборгованості, заробітна плата була єдиним джерелом доходів на проживання.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , 25.04.2023 року прийнята на посаду інженера з проектно-кошторисної роботи на ТОВ «Контроль-Сервіс» () та 27.12.2024 року була звільнення з вказаної посади на п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату.

Згідно долученої довідки про доходи встановлено наявність заборгованості, яка підлягає виплаті при звільненні, яка з урахуванням вирахуваних податків та обов`язкових платежів становить 91 795,87 грн. Що також визнається відповідачем.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

У частині 1 статті 116 КЗпП України, зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Однак, відповідач так і не провів з позивачем остаточний розрахунок та не виплатив позивачу нараховану йому заборгованість і до цього часу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до змісту Постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999 №13 не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України.

Визначена позивачем сума середнього заробітку як підлягає стягнення з відповідача за період з 28.12.2024 року по 05.03.2025 року, з урахуванням обов`язкових відрахувань складає 34 908, 96 грн., вказана сума відповідачем не оспорювалась, тому вважається судом обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню.

Більший розмір суми середнього заробітку, з урахуванням дати фактичного можливого розрахунку або дати винесення судового рішення, судом не застосовується з урахуванням принципів цивільного судочинства та позиції сторони відповідача, який визнав позов, що відповідає позиції Верховного суду в аналогічних трудових справах (постанова ВПВС від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15) щодо можливості суду зменшити суми середнього заробітку.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Щодо заяви відповідача про відстрочку виконання судового рішення на строк 6 місяців з урахуванням повідомлений обставин, таких як наявність заборгованості контрагентів, судом не береться до уваги. Оскільки як встановлено матеріалами справи та підтверджено позивачем жодних дій направлених на погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не вчинено, тому відсутні підстави для відстрочки .

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Контроль-Сервіс» (, м. Дніпро, вул. Пастера,буд.10, кімн. 24/2) на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість за розрахунком при звільненні в розмірі 91 795,87 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 34908,96 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Контроль-Сервіс» (, м. Дніпро, вул. Пастера,буд.10, кімн. 24/2) на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 24.04.2025 року.

Суддя А.О. Кошля

24.04.2025