Справа № 203/2117/25
Провадження № 4-с/0203/19/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

за участю в режимі відеоконференції представника скаржника адвоката Горбоконь В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дороніної Валентини Олександрівни, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 , через свого представника Горбоконь В.Ю., зі скаргою на дії державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дороніної В.О.

В обґрунтування скарги зазначив, що на примусовому виконанні у Ірпінському відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 67185247 з примусового виконання судового наказу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.01.2021 р. про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 06.01.2021 р. З моменту відкриття провадження жодного розрахунку заборгованості по аліментах від державного виконавця скаржник не отримував. Картковий рахунок скаржника було заблоковано банківською установою, від якої останній і дізнався що його банківський рахунок було заблоковано з метою стягнення заборгованості по вказаному виконавчому провадженню. Як з`ясувалось, на картковий рахунок скаржника був накладений арешт на підставі постанови державного виконавця про арешт коштів боржника. 26.03.2025 р. у відділі ДВС скаржнику було повідомлено, що вказаний арешт було накладено в зв`язку з наявною заборгованістю по сплаті аліментів. Також скаржник отримав розрахунок заборгованості по аліментам (вперше за весь час з моменту відкриття виконавчого провадження) та постанову про накладення штрафу від 26.03.2025 р. Ознайомившись із розрахунком заборгованості скаржник виявив, що вказаний розрахунок заборгованості та винесена на його підставі постанова про накладення штрафу містять невірний розмір заборгованості. Зокрема, за деякі місяці 2021 року (квітень, листопад) та 2022 року (березень-вересень), коли у скаржника були відсутні доходи, державним виконавцем була нарахована заборгованість відповідно до середньомісячної заробітної плати по Бучанському району. Однак, у вказані місяці скаржник не мав жодних доходів, що підтверджує інформація з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загально-обов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України - індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-7). Також варто зауважити, що відсутність доходів у скаржника починаючи з березня 2022 року пов`язана з початком повномасштабного вторгнення рф в Україну. Скаржник разом зі своєю теперішньою родиною перебував весь час в окупації в місті Буча (яка тривала фактично майже 1,5 місяці), і відповідно жодних доходів ні під час окупації міста Буча ні в подальші кілька наступних місяців (протягом яких тривало відновлення нормального життя в місті Буча) не мав. В цей складний період життя скаржник фактично виживав за рахунок отриманої гуманітарної та волонтерської допомоги. І лише починаючи з жовтня 2022 року у скаржника з`явився постійний дохід у формі заробітків від трудової діяльності. Таким чином, враховуючи, що фактична заборгованість боржника ОСОБА_1 не відповідає тому розміру заборгованості вказаної державним виконавцем в розрахунку та в постанові про накладення штрафу, скаржник просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 26.03.2025 р. у виконавчому провадженні № 67185247 на суму 72 883,31 грн. та зобов`язати державного виконавця провести перерахунок заборгованості по аліментам. (а.с.1-7)

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року скаргу було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 11 квітня 2025 року. (а.с.30)

10 квітня 2025 року від скаржника надійшли оригінали документів долучених до скарги. (а.с.37-52)

10 квітня 2025 року від скаржника надійшло клопотання про проведення засідання за його відсутності. (а.с.54-55)

В судове засідання 11 квітня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 17 квітня 2025 року. (а.с.56)

В судове засідання 17 квітня 2025 року в режимі відеоконференції з`явився представник скаржника, інші сторони по справі в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було з`ясовано думку щодо скарги, досліджено письмові докази та ухвалено перейти до стадії ухвалення рішення, яке буде проголошено 22 квітня 2025 року.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав доводи викладені у скарзі та просив її задовольнити.

Заслухавши думку представника скаржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 січня 2021 року Іллічівським районним судом Донецької області видано судовий наказ по справі № 264/86/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 06.01.2021 р. (а.с.15)

22 жовтня 2021 року постановою державного виконавця Бучанського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської О.І. за вказаним судовим наказом відкрито виконавче провадження № 67185247. (а.с.16-17)

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, складеного головним державним виконавцем Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дороніною В.О., заборгованість по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 67185247, станом на 28.05.2025 р. складає 145 766,62 грн. (а.с.19-22)

З вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що головним державним виконавцем у квітні, листопаді 2021 року та за березень-вересень 2022 року ОСОБА_1 була нарахована заборгованість відповідно до середньомісячної заробітної плати по Бучанському району.

У квітні, листопаді 2021 року та за березень-вересень 2022 року, у скаржника були відсутні доходи, що підтверджується інформацією з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України - індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-7). (а.с.26-28)

26 березня 2025 року державним виконавцем Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дороніною В.О. у виконавчому провадженні № 67185247 було винесено постанову про накладання штрафу. (а.с.18)

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.2 ст.19, ст.22 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

У відповідності до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Відповідно до п.4 Розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ від 02.04.2012 № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій( або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

З наведеного вбачається, що при обчисленні розміру заборгованості зі сплати аліментів, виконавець мав діяти з дотриманням принципу законності, вимог Закону України «Про виконавче провадження», нараховуючи аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Пунктом 4 розділу XVI Особливості виконання рішень про стягнення аліментів Інструкції з організації примусового виконання рішень, сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

За нормами ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцем знаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби,що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

З аналізу даних норм права слід зробити висновок, що заборгованість по аліментам особі, яка не працювала на час виникнення заборгованості, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для місцевості за місцем виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що державним виконавцем оскаржуваний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 67185247 та винесена на його підставі постанова про накладання штрафу, складені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Сімейного кодексу України, у межах її повноважень, а тому суд доходить переконання, що в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.3, 12, 13, 77, 81, 258-261, 447, 449, 451 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дороніної Валентини Олександрівни, заінтересована особа ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набуває законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України, з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту.

Повний текст ухвали підписано 28.04.2025 р.

Суддя С.В. Єдаменко