Справа № 278/2875/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника, звернулась до суду із вище вказаною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 , який на момент смерті на законних підставах був власником права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності у Колективного сільськогосподарського підприємства «Вертокиївка» розміром 2,12 га в умовних кадастрових гектарах.

ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно звернулась до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Силіної Н.В., однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності померлого на земельну частку (пай) (а.с. 9).

У зв`язку з наведеним, з урахуванням уточнених вимог (а.с. 52), позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) ЖТ № 0255563 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Вертокиївка».

У судове засідання сторони не з`явились.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи без її участі; позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 31).

Представником відповідача також подано клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи (а.с. 55, 65).

Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с. 7). Після реєстрацію шлюбу з ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с. 11).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 (а.с. 10).

Відповідно до копії державного акту на право колективної власності на землю (а.с. 15-16) Колективному сільськогосподарському підприємству «Вертокиївка» передано у колективну власність 1861,1 га землі.

Відповідно до довідки Вертокиївського старостинського округу Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 134 від 28.03.2024 року (а.с. 13) померлий ОСОБА_2 був членом КСП «Вертокиївка» і отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0255563; земельна ділянка, згідно зазначеного сертифіката, в натурі не виділялася.

Довідкою, виданою сторостою Вертокиївського старостинського округу Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області за №03-14/36 від 21.01.2025 року ОСОБА_5 (звор. стор. а.с. 54), за матеріалами розпаювання КСП "Вертокиївка" площа земельної ділянки (паю) згідно сертифікату становила 2,12 умовних кадастрових гектарів. Померлий 15.12.2025 року ОСОБА_2 був членом КСП "Вертокиївка" та за життя дійсно отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0255563, який посвідчує, що йому належить право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній влансоті КСП "Вертокиївка", розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно довідки приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Силіної Н.В. № 373/02-14 від 17.04.2024 року (а.с. 8) відповідно до заведеної спадкової справи № 122/2019, спадкоємцем померлого ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_1 . Інформація про інших спадкоємців в спадковій справі відсутня.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.08.2019 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Силіною Н.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 9).

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

До правовідносин, які виникли щодо спадкування майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , необхідно застосувати норми ЦК УРСР від 18.07.1963 року, так як спадщина після померлого відкрилась до 01.01.2004 року.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР 1963року спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов`язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття, у спадкоємця, який прийняв спадщину, право на спадкове майно виникає з моменту відкриття спадщини, а не з дня одержання свідоцтва про право на неї. Відповідно до ст. 549 вказаного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), районною державною адміністрацією. Такими документами, також є:

- свідоцтво про право на спадщину;

- рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , зважаючи на відсутність у позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно у нотаріуса або в уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування, у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа, суд вважає за потрібне задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за останньою у порядку спадкування право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЖТ №0255563 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки право власності на вказане майно спадкоємець може оформити лише після проведення певних процедур згідно із вимогами земельного законодавства, виділивши в натурі земельну ділянку, на пай в якій за життя мав спадкодавець.

Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК України, ст. ст. 392, 1216, 1218, 1296 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЖТ №0255563 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким посвідчується право спадкодавця на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "ВЕРТОКИЇВКА" розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 28.04.2025 року.

Суддя О. М. Дубовік