Справа №: 671/217/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 квітня 2025 року Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.,

при секретарі судового засідання Хрупайло Т.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

05 лютого 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 1304838 від 01.12.2020 року в сумі 19605 грн. 44 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 01.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та ОСОБА_1 був укладений договір № 1304838 про надання коштів на умовах фінансового кредиту. Кредитний договір укладено за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході його в Особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону клієнта, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Договір укладено на умовах пропозиції (оферти) на укладення договору про надання кредиту, шляхом підписання електронним підписом відповідача заявки на укладення вказаного договору, на умовах якого відповідачу надано 5000 грн. на поточний/картковий рахунок НОМЕР_1 , вказаний ним при оформленні Договору позики, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Кредит виданий банком на строк 30 днів. В подальшому відповідач ініціював продовження строку користування кредитом, додатковим договором від 31.12.2020 року строк користування кредитом продовжено до 31.01.2021 року. Позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі та перерахував відповідачу грошові кошти на номер карти, вказаний відповідачем при оформленні договору. Зазначив, що між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» укладено договір факторингу № 015-220221 від 22.02.2021 року, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором № 1304838 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 01.12.2020 року, порядковий номер в реєстрі прав вимоги 4628. В подальшому 24.08.2024 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу № 20240821/1 від 24.08.2024 року, відповідно до умов якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» приймає належні ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрах боржників, зокрема, до ОСОБА_1 за договором № 1304838 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 01.12.2020 року, порядковий номер в реєстрі прав вимоги 174. Зазначає, що станом на 29 січня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 19605 грн. 44 коп., з яких: 5000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 12540 грн. - заборгованість по відсотках; 2065 грн. 44 коп. -інфляційне збільшення, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості і судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7000 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить суд проводити розгляд справи у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач, яка про час, місце та дату судового засідання повідомлена відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явилася. Тому згідно вимог ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень позивача суд проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.12.2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений договір № 1304838 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладений в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході його в Особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону клієнта, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Відповідно до умов договору відповідачу надано 5000 грн. на поточний/картковий рахунок НОМЕР_1 , вказаний ним при оформленні Договору позики, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Встановлено наступні умови: строк кредиту 30 днів, знижена процентна ставка 1,14% у день, стандартна процентна ставка 1,90 % у день (693,50 % річних) (п. 1.3, п. 1.4.1., п. 1.4.2. договору).

Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики та у випадку дострокового її повернення підлягають відповідному перерахунку.

Відповідно до додаткового договору від 31.12.2020 року до договору № 1304838 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.12.2020 року строк користування кредитом продовжено до 31.01.2021 року, встановлено наступні умови: процентна ставка 1,90% у день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 693,50 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення 7850 грн. (а.с. 13).

Відповідно до інформації ТОВ Універсальні платіжні рішення від 09.10.2024 року, від імені платника ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА за умовами договору про надання платіжних послуг, успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта: 01.12.2020 року о 21 год. 43 хв. 04 с. на суму 5000 грн. маска карти НОМЕР_1 , номер трансакції в системі іРау.ua-74029272, призначення платежу: зарахування 5000 грн. на карту НОМЕР_1 (а.с. 33).

Договір № 1304838 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.12.2020 року, Паспорт споживчого кредиту та Графік платежів за договором, що є додатком №1 до договору № 1304838 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.12.2020 року,

додатковий договір від 31.12.2020 року до договору № 1304838 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.12.2020 року підписані ОСОБА_1 електронним цифровим підписом з використанням одноразового ідентифікатора.

22.02.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» укладено договір факторингу № 015-220221 від 22.02.2021 року, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників. За договором факторингу відбулося відступлення права грошової вимоги на користь ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», який набув статусу кредитора по відношенню до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором № 1304838 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 01.12.2020 року, порядковий номер в реєстрі прав вимоги 4628. (а.с. 16-21, 30-31).

24.08.2024 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу № 20240821/1 від 24.08.2024 року, відповідно до умов якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» приймає належні ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрах боржників (а.с. 22-28).

ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 за договором № 1304838 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 01.12.2020 року, порядковий номер в реєстрі прав вимоги 174 (а.с. 32).

Із платіжної інструкції №706 вбачається, що ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» провело оплату коштів в сумі 15175 грн. 20 коп. на рахунок ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» призначення платежу: оплата ціни за придбання згідно договору факторингу № 20240821/1 від 24.08.2024 року (а.с. 29).

08.10.2024 року ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» направив на адресу відповідача досудову вимогу про повернення боргу станом на 08.10.2024 року в сумі 17540 грн. 00 коп., а також повідомлення про відступлення прав вимоги за договором № 1304838 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.12.2020 року (а.с.35, 36).

Як вбачається з проведеного позивачем розрахунку заборгованості за Договором № 1304838 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.12.2020 року, що станом на 29 січня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 19605 грн. 44 коп., з яких: 5000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 12540 грн. - заборгованість по відсотках; 2065 грн. 44 коп. - інфляційне збільшення (а.с. 34).

Згідно з ст. ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що договір № 1304838 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.12.2020 року, додатковий договір від 31.12.2020 року до договору № 1304838 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.12.2020 року підписані ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, є укладеними. Підписавши договір, в подальшому - додатковий договір, ОСОБА_2 посвідчила свою обізнаність та згоду з їх умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, ними погоджено усі істотні умови договору, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами.

Відповідно до умов договору кредиту ОСОБА_1 отримала грошові кошти у розмірі 5000 грн. строком на 30 днів, в подальшому продовжила строк кредиту ще на 30 днів, однак порушила свої обов`язки за кредитним договором та не сплачувала проценти за користування кредитом у строк, встановлений графіком платежів за договором, тому у кредитодавця виникло право вимагати повернення суми кредиту та процентів за користування ним.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази укладення між сторонами кредитного договору та перерахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 , тому суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5000 грн.

Щодо стягнення заборгованості по процентах в розмірі 12540 грн., то дані вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 5700 грн. з таких підстав.

Як вбачається з умов договору № 1304838 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.12.2020 року, додаткового договору від 31.12.2020 року до договору № 1304838 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.12.2020 року за користування кредитними коштами передбачено застосування стандартної процентної ставки, яка становить 1,9 % в день та зниженої процентної ставки 1,14 % в день, умови застосування яких передбачені п. 1.4.1, п. 1.4.2 договору.

В наданих позивачем документах відсутній розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по нарахованих процентах із зазначенням процентної ставки та періоду її застовування, що не дає можливості суду зробити висновок щодо достатності правових підстав для стягнення з відповідачки заборгованості по процентах саме в такому розмірі. Наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості (виписка з особового рахунку) є документом, що складений самим позивачем, тому інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач (а. с. 34).

Посилання позивача в позові на те, що сума заборгованності підтверджена новим кредитором/позивачем витягом з реєстру боржників (додаток №1 до договору факторингу № 20240821/1 від 21 серпня 2024 р.), не є достатніми та обгрунтованими, оскільки ці документи не є первинними бухгалерськими документами.

Із наданих суду документів слідує, що сторони погодити передачу коштів в сумі 5000 грн. строком на 30 днів на умовах сплати процентів в розмірі 1,9 % в день, яка в подальшому була пролонгована ще на 30 днів.

Судом встановлено, що згідно умов кредитного договору розмір процентів за 30 днів користування кредитом становить 2850 грн. (5000 грн. сума кредиту х 1,90 % процентна ставка за день : 100 % х 30 днів (термін надання кредиту).

Саме такий розмір заборгованості за 30 днів користування кредитом відповідає паспорту споживчого кредиту, в якому вказано, що орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою становить 7850 грн. (а.с. 14-15).

Тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по процентах за 60 днів користування кредитом у розмірі 5700 грн., яка підтверджена наданими позивачем доказами, а саме: договором № 1304838 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.12.2020 року, додатковим договором від 31.12.2020 року до договору № 1304838 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.12.2020 року, паспортом споживчого кредиту.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по даній справі.

Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ не повернуті, а згідно з вимогами частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Тому, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково відповідно до розрахунку заборгованості по відсотках, проведеної судом, зважаючи на вказаний позивачем індекс інфляції за відповідний період.

Позивачем проведено розрахунок інфляційних втрат, виходячи із суми заборгованості 17540 грн. Разом з тим, судом встановлено, що доведеним є борг за тілом кредиту та процентами в сумі 10700 грн. (5000 + 5700).

Інфляційні втрати за період з 01.02.2021 року по 23.02.2022 року підлягають обрахуванню із суми боргу 10700, та становлять 1259 грн. 99 коп. (10700 х 111,776 10700), де 111,776 сукупний індекс інфляції за період з 01.02.2021 року по 23.02.2022 року.

Враховуючи викладене з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 11959 грн. 99 коп., з яких 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5700 грн. - сума заборгованості за процентами; 1259 грн. 99 коп. - інфляційні втрати.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач пред`явив позов на загальну суму 19605 грн. 44 коп. Позов задоволено на суму 11959 грн. 99 коп., тобто на 61,00 %. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 1453 грн. 44 коп.

Щодо стягнення із відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн., підтверджуються письмовими доказами, а саме: ордером на надання правничої допомоги, витягом з договору про надання правової допомоги, що укладений позивачем із адвокатом Дзундою О.В. (а.с. 38); попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат у справі, що містить детальний опис робіт (а.с. 39), свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 41).

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 4270 грн. 00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 526, 549, 551, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 10, 12, 13, 141, 235, 247, 259, 263 265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № 1304838 від 01.12.2020 року в розмірі 11959 грн. 99 коп., з яких 5000 грн. 00 коп. - сума заборгованості по основному боргу, 5700 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками; 1259 грн. 99 коп.- інфляційні втрати, а також 1453 грн. 44 коп. судового збору, 4270 грн. 00 грн. - витрати на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторони: позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», адреса місцезнаходження: 79013, м. Львів, вул. С.Бандери, 87, офіс 54, ; відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення складено 23 квітня 2025 року.

Суддя: