Справа № 761/9568/25
Провадження № 2-н/761/233/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр сервісу» про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово - комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

У березні 2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр сервісу» (далі по тексту - заявник) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва зі заявою про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 (далі по тексту - боржник) заборгованість за надані житлово - комунальні послуги за період з липня 2021р. по січень 2025р. у розмірі 71039,20 грн.

Вивчивши матеріали вказаної заяви, суд дійшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення.

Згідно з ч. 5 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Однак до заяви про видачу судового наказу заявником не додано доказів надсилання такої заяви з додатками іншому учаснику справи (боржнику).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (ч. 1, 3 ст. 163 ЦПК України).

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

Згідно п. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Судом встановлено, що ТОВ «Центр Сервісу» звернулося до суду зі заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, які надаються за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, до заяви про видачу судового наказу заявником додано, зокрема, розрахунок заборгованості за адресою: АДРЕСА_2 , копію тимчасового договору №202/199 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеного 19 липня 2021р. ТОВ «Центр Сервісу» та співвласником багатоквартирного будинку за вказаною адресою в особі ОСОБА_2 , копію розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 24 вересня 2021р. №572, яким присвоєно новозбудованим житловим будинкам у складі проекту «Будівництво торговельно-офісно-житлового центру з підземним паркінгом між АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 » поштову адресу: житловий будинок (секція 8-11) - АДРЕСА_5 .

Суд зауважує, що у якості боржника в межах вказаної заяви зазначено ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , в той час, як до заяви додано копію тимчасового договору №202/199 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеного 19 липня 2021р. ТОВ «Центр Сервісу» та співвласником багатоквартирного будинку за вказаною адресою в особі Паршина І.Є., при цьому, розрахунок заборгованості заявником складено за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого, сума заборгованості складає - 93750, 61 грн.

Зважаючи на спрощений порядок розгляду вимог у наказному провадженні, і відсутність у боржника можливості заперечувати проти таких вимог на стадії їх розгляду судом, заява про видачу судового наказу та додані до неї документи мають містити вичерпні відомості про підстави та час виникнення у заявника права вимоги, а також її розмір.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали заяви не містять належних та допустимих доказів виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Разом з тим, згідно п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, про що зазначається у судовому наказі.

Тобто, наразі суд не вправі розглядати обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (оцінювати правильність та обґрунтованість розрахунків).

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу згідно з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 165, 166, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр сервісу» про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово - комунальні послуги.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: