Справа № 740/2004/24
Провадження № 2/740/49/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участі секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

учасники справи:

- позивачка ОСОБА_1 ,

- представник позивачки - адвокат Луєнко Ю. В.,

- представник відповідачки - адвокат Кубрак Ю. І.,

- представник третьої особи - Єрофєєва Л. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником - адвокатом Луєнком Юрієм Васильовичем, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

установив:

У березні 2024 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила зобов`язати відповідачку не чинити їй перешкод у спілкуванні з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та участі в її вихованні; визначити позивачці такі дні побачень з онукою: перші та треті вихідні (субота - неділя) кожного місяця з 11 год. суботи до 18-00 год. неділі; щороку ІНФОРМАЦІЯ_10 з 11-00 год. до 14-00 год. з урахуванням графіку навчально-виховного процесу дитини; щороку ІНФОРМАЦІЯ_6, в день народження позивачки, з 14-00 год. до 19-00 год. з урахуванням графіку навчально-виховного процесу дитини; щороку ІНФОРМАЦІЯ_7, в день народження сім`ї - у день одруження ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , з 14-00 год. до 19-00 год. з урахуванням графіку навчально-виховного процесу дитини; щороку ІНФОРМАЦІЯ_11, в день народження батька онуки, з 11-00 год. до 19-00 год.; щороку ІНФОРМАЦІЯ_8, у день пам`яті (загибелі) батька онуки, з 11-00 год. до 19-00 год.; щороку 29 серпня, в День пам`яті Захисників України, з 11-00 год. до 19-00 год.; щороку 01 жовтня, в День захисників і захисниць України, з 11-00 год. до 19-00 год. з урахуванням графіку навчально-виховного процесу дитини; щороку 06 грудня, у День Збройних Сил України, з 11-00 год. до 19-00 год. з урахуванням графіку навчально-виховного процесу дитини; щороку в третю неділю червня, в День батька, з 11-00 год. до 19-00 год.; щороку 25 грудня, на Різдво, з 11-00 год. до 17-00 год.; щороку на Новий Рік з 11-00 год. 01 січня до 11-00 год. 02 січня; щороку на Великдень з 11-00 год. до 17-00 год; дозволити позивачці у вищезазначені дні та години побачень забирати ОСОБА_3 до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , без присутності відповідачки; дозволити позивачці зустрічатися з ОСОБА_3 у закладах освіти без попереднього погодження з відповідачкою з урахуванням графіку навчально-виховного процесу дитини; дозволити позивачці забирати ОСОБА_3 до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , без присутності відповідачки кожного року в період зимових канікул на 4 дні підряд, у період весняних канікул на 3 дні підряд, у період літніх канікул на 28 днів підряд або періодично, не менше, ніж на стільки днів, та брати дитиною на відпочинок чи оздоровлення біля моря, річки чи озера, в горах тощо.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є бабою малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - син позивачки, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , захищаючи незалежність та територіальну цілісність України. Відповідачка та онука зареєстровані та проживали разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , але 13.11.2023 відповідачка разом з ОСОБА_3 залишили місце проживання та переїхали проживати до іншого чоловіка, при цьому не повідомивши нової адреси проживання. Після цього відповідачка почала перешкоджати ОСОБА_1 зустрічатися та спілкуватися з онукою, брати участь в її вихованні. Зокрема, 01.12.2023 позивачка за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 забрала до себе онуку, але згодом прийшла відповідачка та силоміць забрала дитину, яка плакала та не хотіла йти, оскільки гралася з друзями та іграшками; 02.12.2023 позивачка запланувала поїздку разом з онукою, її тіткою/хрещеною ОСОБА_5 та її дітьми, однак напередодні зателефонувала ОСОБА_3 та повідомила, що не поїде, їй не дозволяє мама; 06.12.2023 позивачка запросила відповідачку та онуку на святкову вечерю до Дня Святого Миколая, однак ОСОБА_2 повідомила, що її не буде, але дочку відпускає, однак згодом у цей день вона приїхала та забрала дитину, яка дуже плакала, а на наступний день дитина захворіла. У подальшому відповідачка кожного разу відмовляла позивачці в зустрічах з онукою під різними надуманими приводами. ОСОБА_1 мала можливість зустрічатися з дівчинкою лише під час великих перерв, які тривають по 20 хв., у Ніжинській гімназії № 1. Коли позивачка у січні прийшла до школи, щоб зустрітися з онукою, їй повідомили, що дівчинку перевели до іншого навчального закладу, але до якого саме - не повідомили. Через деякий час ОСОБА_1 дізналася, що ОСОБА_3 навчається у Ніжинській гімназії № 2. Коли позивачка прийшла до цього навчального закладу, щоб зустрітися з дівчинкою, їй повідомили, що ОСОБА_2 написала заяву на ім`я директора гімназії, в якій просила тільки з її згоди надавати бачитися її дочці у приміщенні гімназії зі сторонніми особами (у тому числі, з бабою). За твердженням позивачки, ця заява була написана виключно з метою перешкоджання спілкуванню позивачки з онукою. ОСОБА_1 написала заяву на ім`я директора гімназії, в якій просила не перешкоджати їй спілкуватися з онукою. З метою врегулювання цієї ситуація з директором Ніжинської гімназії № 2 за участю позивачки та відповідачки проведено зустріч, під час якої сторони дійшли згоди у питанні спілкування та зустрічей ОСОБА_3 з бабою за попередніми телефонними повідомленнями відповідачки, яка в подальшому не надавала згоди на зустріч позивачки з онукою. Незважаючи на неодноразові профілактичні бесіди та роз`яснення, ОСОБА_2 продовжує чинити перешкоди позивачці в спілкуванні з онукою. Для позивачки стало очевидним, що відповідачка намагається розірвати будь-які зв`язки дитини з родиною загиблого батька, щоб стерти в її свідомості навіть спогади про нього. Позивачка працює на посаді доцента кафедри соціальної педагогіки і соціальної роботи Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя, має не лише життєвий досвід, а й професійні знання, уміння та навички у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, проживає одиноко в чотирикімнатній квартирі, в якій створені всі необхідні умови для проживання дитини. Позивачка вважає, що намагання відповідачки розірвати зв`язки дитини зі своєю сім`єю та родиною, позбутися спогадів про батька, суперечить, у першу чергу, інтересам самої дитини, яка має зростати, розвиватися та виховуватися у сім`ї з усвідомленням родинних цінностей, в умовах взаємної поваги і любові з матір`ю, бабусями, дідом та іншими родичами, знати історію свого роду, пам`ятати і поважати пращурів. Відтак, позивачка змушена звернутися до суду для захисту своїх прав.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23 травня 2024 року 09-30 год., яке в подальшому відкладено на 20 листопада 2024 року 09-30 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 16 січня 2025 року 11-00 год., який відкладено на 27 лютого 2025 року 14-00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 лютого 2025 року задоволено клопотання представника позивачки про виклик та допит свідків, викликано в судове засідання свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , задоволено клопотання представника відповідачки про відкладення судового засідання, судове засідання відкладено на 03 квітня 2025 року 15-00 год., зобов`язано відповідачку ОСОБА_2 подати до наступного судового засідання (03 квітня 2025 року 15-00 год.) належним чином завірену копію медичної довідки на підтвердження причин неявки в судове засідання, призначене на 27 лютого 2025 року.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 квітня 2025 року застосовано до відповідачки ОСОБА_2 захід процесуального примусу, стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави штраф у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідачка просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки в повному обсязі, оскільки вони є безпідставними, грубо порушують права дитини ОСОБА_3 на навчання, відвідування дитиною додаткових занять (гімнастики, музичної школи), на самостійний відпочинок з друзями. За твердженням відповідачки, вона не перешкоджає позивачці у спілкуванні з онукою. При цьому позивачка постійно нагадує дитині про те, що її батько помер, подарувала в школі іграшку у вигляді труни, всередині якої знаходиться в лежачому положенні іграшкова людина, зі словами, що це лежить її батько, а тому треба берегти його. У зв`язку з цим відповідачка написала заяву викладачам, щоб вони звернули увагу на те, що на перервах ОСОБА_1 дарує ОСОБА_3 . Водночас, вона не мала на меті якимось чином обмежувати право баби на побачення з онукою. Щодо графіку побачень, які позивачка просить суд установити, то відповідачка повністю заперечує стосовно нього, адже такий графік порушує права не тільки дитини, а й її як матері, яка має повне право на проведення часу разом з дитиною у свята, вихідні дні. Заявлений графік є неприпустимим, тому що в ОСОБА_3 є свій встановлений графік, вона відвідує різні гуртки (гімнастику, музичну школу), відпочиває з друзями, виконує домашнє завдання після уроків, відпочиває після школи. Графік позивачки співпадає зі шкільними та додатковими уроками дитини.

У відповіді на відзив представник позивачки - адвокат Луєнко Ю. В. зазначив, що доводи відповідачки, викладені у відзиві на позовну заяву, обґрунтованості та законності позову не спростовують і не заслуговують на увагу суду. Її доводи у відзиві фактично зводяться до підтвердження тих обставин, що позивачка з онукою вимушена бачитися лише в школі на перервах, що не є нормальним, адже на перервах дитина має відпочивати після попереднього уроку, спілкуватися з однокласниками, готуватися до наступного уроку. До побачень з онукою в школі ОСОБА_1 вдається виключно як до єдиної можливості побачити та поспілкуватися з дитиною, як до крайніх вимушених заходів. Щодо доводів відповідачки про постійне навіювання позивачкою спогадів про батька ОСОБА_3 , який загинув, а також про подаровану іграшкову людину «в труні», то вони є неправдивими, такі твердження є поширенням завідомо неправдивої інформації, яка посягає на честь та гідність позивачки. Позивачка дійсно подарувала онуці м`яку іграшку у вигляді солдатика, який дуже сподобався ОСОБА_3 . Відповідачка свідомо та умисно приховує від ОСОБА_1 дійсну адресу місця проживання дитини, зокрема, зазначає у відзиві своє місце проживання, а також надає акт обстеження умов за адресою проживання її батьків у с. Конотоп Чернігівського району Чернігівської області, хоча сама ОСОБА_1 працює в м. Ніжині, де ОСОБА_3 також ходить до школи. Щодо графіку побачень, які позивачка просить встановити, то він не є обтяжливим, адже вона просить залишити з нею онуку двічі на місяць у вихідні дні та ще 12 разів на рік по декілька годин, при цьому враховує графік навчально-виховного процесу дитини. Незважаючи на неодноразові профілактичні бесіди та роз`яснення, відповідачка продовжує чинити перешкоди ОСОБА_1 в спілкуванні з онукою.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Зокрема, позивачка пояснила, що після загибелі її сина - батька онуки, її невістка ОСОБА_2 в червні 2023 року змінила місце проживання, а у подальшому з грудня 2023 року почала перешкоджати їй зустрічатися та спілкуватися з онукою. Спочатку вона заборонила зустрічалися з дитиною, потім спілкуватися по телефону, а зараз повністю ігнорує її повідомлення та дзвінки. Позивачка неодноразово зверталася з проханням дозволити їй відвідати онуку, коли остання хворіла, проте щоразу отримувала відмову. Коли вона домовлялася з невісткою про зустріч з дитиною, то відповідачка раптово забирала онуку. Єдиною можливістю для позивачки бачитися та підтримувати зв`язок з онукою були зустрічі в школі, але ОСОБА_2 перевела дочку до іншої школи та написала заяву на ім`я директора, щоб вони заборонили бачитися їй з бабою, на що директор дала згоду, що є неприпустимим, адже позивачка як баба дитини має право бачитися та спілкуватися з онукою. Тільки після письмового звернення їй дозволили бачитися на перервах з ОСОБА_3 за попередньою домовленістю з мамою. Всього було 7 зустрічей по кільки хвилин. З вересня 2024 року ОСОБА_2 забрала ОСОБА_3 з музичної школи. Позивачка пов`язує це з тим, що вона проживає поряд з будівлею музичної школи та зможе зустрічатися там з онукою. Вона просила відповідачку відпустити онуку в Болгарію на море, однак остання відмовила. Позивачка хотіла відвідати ОСОБА_3 у селі в батьків відповідачки, однак не отримала відповіді від невістки на своє смс-повідомлення. Востаннє позивачка бачила онуку 20 травня 2024 року кілька хвилин перед початком уроків. За її твердженням, вона не мала жодних конфліктів з невісткою, у тому числі з виховання дитини. На думку позивачки, причиною виникнення цієї конфліктної ситуації стала смерть її сина та чоловіка відповідачки - ОСОБА_4 , втрату якого кожна зі сторін переживає по-своєму. Очевидно, відповідачка намагається розірвати стосунки із сім`єю позивачки, щоб стерти спогади про ОСОБА_4 , що шкодить інтересам онуці.

У судовому засіданні представник відповідачки - адвокат Кубрак Ю. І. частково визнав позовні вимоги, а саме в частині встановлення позивачці днів побачень з онукою ОСОБА_3 у перші і треті вихідні (субота - неділя) кожного місяця з 11-00 год. суботи до 18-00 год. неділі, з огляду на те, що дитина має щільний графік та мало вільного часу. Заперечив щодо доводів позивачки про створення відповідачкою перешкод у спілкуванні з онукою. Причиною цієї ситуації стали напружені стосунки між сторонами, що зумовлені авторитарним ставленням позивачки до невістки, подібним ставленню керівника до підлеглої. Сторона відповідачки пропонувала ОСОБА_1 альтернативні дні побачень з урахуванням графіку дитини, яка не погоджувалася та не йшла на компроміс. Відповідачка не погоджується з висновком органу опіки та піклування про розв`язання спору, оскільки рішення комісії повністю порушує її права як матері, у зв`язку з чим він подав заяву про перегляд рішення. Також повідомив, що нещодавно ОСОБА_2 разом із дочкою виїхали на постійне місце проживання за межі України.

Представник третьої особи - Єрофєєва Л. Г. у судовому засіданні пояснила, що з метою врегулювання спору вони неодноразово намагалися примирити сторони та знайти компроміс, але ОСОБА_1 та ОСОБА_2 так і не змогли дійти взаємної згоди щодо порядку спілкування баби з онукою. На засіданні, де вирішувалося питання про розв`язання спору, було вирішено, що бабі необхідно встановити один день на тиждень для зустрічі з онукою, а саме в п`ятницю, з урахуванням того, що ОСОБА_2 разом із дитиною на той час проживали в с. Конотоп Чернігівського району Чернігівської області. Щодо інших днів та знаменних свят, то зазначила, що необхідно враховувати бажання самої дитини, яка повинна самостійно вирішувати, з ким і де святкувати ці події. Запропонований позивачкою графік порушує права дитини, зокрема право на проведення свого вільного часу. Оскільки справа щодо визначення порядку спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_3 вирішується в суді, то немає необхідності переглядати висновок органу опіки та піклування.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка є свахою позивачки, пояснила, що напередодні Дня Святого Миколая вони з позивачкою домовилися провести вечір разом з їхніми онуками, проти чого ОСОБА_2 була не проти, але невдовзі раптово приїхала та силоміць забрала ОСОБА_3 , мотивуючи це тим, що в неї змінилися плани. ОСОБА_3 сильно плакала, в неї була істерика. ОСОБА_1 вмовляла невістку залишити онуку, яку потім привезли б додому, оскільки хрещена хоче її привітати, але ОСОБА_2 не погодилась та забрала дитину. Також пояснила, що через деякий час після загибелі ОСОБА_4 її син з невісткою запропонували ОСОБА_2 поїхати на Закарпаття, але вона відмовилась. Фактично своїми діями відповідачка намагається стерти родину ОСОБА_4 із життя дитини. Причиною цієї ситуації, на думку ОСОБА_6 , є стрес, який пережили сторони через смерть ОСОБА_4 . До виникнення цих обставин вона ніколи не чула, як позивачка ображала чи принижувала ОСОБА_2 , у них були ідеальні відносини.

Свідок ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, при цьому сторона позивача не наполягала на виклику її до суду.

В останнє судове засідання, призначене на 16 квітня 2025 року 14-00 год., учасники справи не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Луєнко Ю. В. подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивачки участі.

До суду надійшла заява представника відповідачки - адвоката Кубрака Ю. І., в якій він просив розглянути справу без його та відповідачки участі, позовні вимоги визнав лише в частині встановлення графіку побачень ОСОБА_1 з ОСОБА_8 - перші і треті вихідні (субота та неділя) кожного місяця з 11-00 год. до 18-00 год. суботи, 12-00 год. до 18-00 год. неділі із урахуванням воєнного стану, оголошеного на території України та наявності поблизу укриття для дитини. Просив при вирішенні спору врахувати дію воєнного стану.

Представник третьої особи - Єрофєєва Л. Г. подала до суду заяву про проведення подальшого розгляду справи без її участі та ухвалення рішення в найкращих інтересах дитини відповідно до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін та показання свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 8).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (а. с. 9).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 11 - зворот).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 (1/2 частки) та ОСОБА_1 (1/2 частки) (а. с. 10).

Згідно з довідкою від 04.03.2024, виданою головою правління ОСББ «Остерська фортеця» - Кушерець Т. В., до складу сім`ї (зареєстрованих) за адресою: АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_1 - уповноважений власник, ОСОБА_3 - онука, ОСОБА_2 - невістка (а. с. 11).

У заяві від 29.01.2024 на ім`я директора Ніжинської гімназії № 2 Людмили Матях ОСОБА_2 просила надавати змогу бачитися з її дочкою ОСОБА_3 у приміщенні гімназії зі сторонніми особами (у тому числі, бабою) тільки за її особистої згоди (а. с. 12).

01.02.2024 позивачка звернулася до директора Ніжинської гімназії № 2 Людмили Матях із заявою, в якій, посилаючись на ст. 257 СК України, просила не перешкоджати їй спілкуватися з онукою - ученицею 1-Б класу Ніжинської гімназії № 2 - ОСОБА_3 (а. с. 12 - зворот).

Як убачається із листа керівника (директора) Ніжинської гімназії № 2 - Людмили Матях від 29.02.2024 № 02-10/46, 02.02.2024 об 11-50 год. відбулася зустріч ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в кабінеті директора гімназії, яка під час спілкування наголосила, що в першу чергу в цій ситуації повинні враховуватися інтереси дитини. Оскільки відносини між онукою та бабою довірливі, з метою забезпечення емоційної рівноваги та уникнення стресового стану дитини, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійшли згоди в питанні спілкування та зустрічей ОСОБА_3 з бабою ОСОБА_1 (за попереднім телефонним повідомленням ОСОБА_2 ) (а. с. 13).

Відповідно до повідомлення начальника Служби у справах дітей Ніжинської міської ради Чернігівської області - Наталії Рацин від 15.02.2024 № 13.2-11/92, 09.02.2024 начальником сектора профілактики правопорушень серед дітей проведено бесіду з ОСОБА_2 та роз`яснено, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами, а право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідами, бабами та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль; рекомендовано мамі не чинити перешкод у спілкуванні баби з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У разі вчинення перешкод та для вирішення питання щодо участі у вихованні малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та встановлення порядку участі баби у вихованні та спілкуванні з дитиною (а. с. 13 - зворот).

Згідно з довідкою від 01.03.2024 № 02/20, виданою ректором Ніжинського державного університету ім. М. Гоголя - Самойленком О., ОСОБА_1 працює на посаді доцента кафедри соціальної педагогіки і соціальної роботи Ніжинського державного університету ім. М. Гоголя за основним місцем роботи (а. с. 14).

Відповідно до акта обстеження умов проживання від 01.03.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_1 , зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , умови проживання: задовільні, наявні речі загального вжитку та необхідна побутова техніка, в квартирі чисто, тепло та охайно, кімнати умебльовані, наявні продукти харчування в достатній кількості. Для дитини створено такі умови: наявна окрема кімната, яка облаштована ліжком для відпочинку, письмовим столом, комодом для одягу (а. с. 14 - зворот, 15).

Згідно з характеристикою учениці 1-Б класу Ніжинської гімназії № 2, виданою директором Ніжинської гімназії № 2 - Людмилою Матях, ОСОБА_3 навчається у закладі з 26.01.2024. На кінець навчального року ОСОБА_10 зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна здобувачка освіти, програмний матеріал засвоїла на високому рівні. Мати ОСОБА_2 бере активну участь у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, підтримує постійний зв`язок з батьківським активом класу, цікавиться навчанням та позакласним життям дочки: забезпечує відвідування навчальних екскурсій; забезпечує відвідування ОСОБА_11 гімнастичних занять та заняття в музичній школі, моніторить поводження дитини в колективі, мережі Інтернет та інформаційну гігієну, забезпечує високий рівень навчання дитини. Баба ОСОБА_1 в період навчання дівчинки в закладі постійно відвідувала онуку, приходила на позакласні заходи (а. с. 38).

Як убачається зі змісту характеристики, виданої директором ФЦ «Позитив» та художнім керівником ШГР «Позитивчик» - ОСОБА_12 , ОСОБА_3 навчається у ШГР «Позитивчик» з вересня 2022 року. Мати ОСОБА_2 долучається до спільної мети ШГР «Позитивчик» та батьків - виховання поваги до старших, взаємодопомоги, дисциплінованості, патріотизму. Мати разом з дитиною відвідують концерти, фестивалі, організовані як у м. Ніжині, так і в інших містах України. ОСОБА_2 цікавиться життям дитини, забезпечує відвідування дитиною закладу. Баба ОСОБА_1 приходила на атестацію дитини, яка відбувалася в КДЮСШ (а. с. 39).

Згідно з характеристикою, виданою директором Комунального закладу позашкільної мистецької «Ніжинська музична школа» Ніжинської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_3 навчається в закладі з 01.02.2022, зарекомендувала себе як старанна, працелюбна учениця, має навчальні досягнення високого рівня, неодноразово брала участь в обласних та міжнародних конкурсах та займала призові місця. Мати ОСОБА_2 приділяє належну увагу вихованню дочки, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує високий рівень навчання дитини, у силу своїх можливостей допомагає дитині виконувати домашні завдання, підготовку до конкурсів та концертів. Баба ОСОБА_1 навідувала дитину в школі, приходила на концерти (а. с. 40).

Відповідно до наданого відповідачкою акта обстеження умов проживання від 12.06.2024 № 99 старостою Конотопського старостинського округу № 4 Городнянської міської ради ОСОБА_13 та діловодом ОСОБА_14 проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_3 . Сім`я проживає в будинку, який опалюється природним газом. У будинку є всі умови для проживання. Для онуки ОСОБА_17 , яка приїжджає в гості до діда з бабою, обладнано окрему кімнату відповідно до віку дитини. У кімнаті наявні: ліжко, шафи для одягу та книжок, письмовий стіл, стілець, одяг, іграшки та інші необхідні для дитини речі. На подвір`ї будинку є гімнастичне знаряддя для підтримання та поліпшення фізичної форми дитини. У будинку створені всі необхідні умови для активного відпочинку та розвитку дитини. Будинковолодіння знаходиться в центрі села поряд з бібліотекою, на території якої облаштований ігровий дитячий майданчик. Сім`я характеризується позитивно (а. с. 43).

Відповідно до висновку Виконавчого комітету як органу опіки та піклування про розв`язання спору щодо участі баби ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 07 листопада 2024 року № 01.1-21/538, згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Батько дівчинки - ОСОБА_4 загинув при виконанні обов?язків із захисту країни ІНФОРМАЦІЯ_9. Фактично процесом виховання, навчання, розвитку та утримання дитини займається мама ОСОБА_2 . ОСОБА_1 є бабусею ОСОБА_3 з боку батька. ОСОБА_2 разом з малолітньою ОСОБА_3 та баба ОСОБА_1 проживають окремо та не дійшли згоди щодо участі баби у вихованні та спілкуванні з онукою. Відповідно до висновків психолога ОСОБА_18 щодо дослідження ставлення дитини до баби, ставлення малолітньої ОСОБА_3 до баби є складним і багатогранним. Важливо враховувати емоційні потреби дитини, які відповідають її віку. Бажання самої дитини стосовно діяльності в її вільний час, оскільки дівчинка має багато друзів та чимало активностей (гуртки), окрім школи. Питання надання висновку про розв`язання спору щодо участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_3 неодноразово розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Між дорослими членами родини відчувалися напружені стосунки. Мама ОСОБА_2 та баба ОСОБА_1 не дійшли спільної згоди. Ураховуючи найкращі інтереси дитини, члени комісії дійшли висновку про те, що бабі ОСОБА_1 доцільно зустрічатися з онукою ОСОБА_3 , один раз на тиждень щоп`ятниці, забираючи дитину зі школи та повертаючи дитину в родину матері щосуботи о 18-00 год. Усі знаменні для сім`ї дати, канікули - за узгодженням з мамою та за бажанням дитини (а. с. 117, 118).

Згідно із ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України).

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (ч. 1 ст. 151 СК України).

Главою 21 СК України визначено особисті немайнові права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів.

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Частиною 1 ст. 263 СК України встановлено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч. 2 ст. 159 СК України).

Конструкція статті 159 СК України свідчить про те, що законодавець розмежовує вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Повага до приватного і сімейного життя є важливими правами, захист яких гарантується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. У прецедентній практиці Європейського суду з прав людини поняття «сімейне життя» у розумінні статті 8 Конвенції отримало достатньо широке тлумачення, не обмежується лише шлюбними відносинами, а може охоплювати й інші фактичні «сімейні зв`язки», зокрема, відносини між дитиною та близькими родичами (наприклад, бабою та дідом), оскільки останні можуть відігравати суттєву роль у сімейному житті.

Під правом на повагу до сімейного життя баби та діда по відношенню до своїх онуків в першу розуміється право на підтримання нормальних стосунків між бабою або дідом та онуками шляхом контактів з ним. Такі контакти зазвичай відбуваються за згодою особи, яка несе батьківську відповідальність, а це означає, що доступ баби, діда до онуків, як правило, здійснюється на розсуд батьків дітей.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2019 року у справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що «будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

У постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі

№ 295/13297/18 (провадження № 61-8094св20) вказано, що законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється у: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (ч. 2, 3 ст. 257 СК України). Верховний Суд зазначив, що апеляційний суд не вирішив заявлений у справі спір з урахуванням вказаних вище норм права, порушив принцип правової визначеності, оскільки не визначив способи участі позивача у вихованні внука (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

У постанові Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі

№ 711/8611/20 (провадження № 61-9806св22) враховано інтереси малолітніх дітей та конкретні обставини справи, визначено порядок спілкування баби з онуками, оскільки це забезпечує якнайкращі інтереси дітей. Сама по собі наявність неприязних відносин між сторонами не є доказом, що останні створюють перешкоди позивачу у питаннях, пов`язаних з вихованням дітей.

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 607/1377/22 (провадження № 61-11704св22) зазначено, що при вирішенні спору суди попередніх інстанцій не врахували, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідачки не чинити перешкоди позивачам у спілкуванні з онуками можливе лише у разі наявності перешкод позивачам з боку відповідача. З урахуванням обставин, встановлених судами та які визнавалися учасниками справи, відсутні підстави вважати, що відповідач чинить позивачам будь-які перешкоди у спілкуванні з їх онуками. Тому суди зробили неправильний висновок про задоволення цієї позовної вимоги. З урахуванням того, що сторонами не погоджено способи участі позивачів у вихованні онуків (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, суди обґрунтовано встановили наявність підстав для визначення порядку участі позивачів у спілкуванні та у вихованні онуків шляхом надання їм можливості бачитися з дітьми у визначені дні.

У постанові від 06 квітня 2023 року у справі № 466/3563/19 (провадження № 61-5280св22) Верховний Суд, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову про усунення перешкод у спілкуванні, також про встановлення способу участі у спілкуванні з онукою, виходив з того, що суди встановили, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування бабусі та дідуся з онуком, врахували висновок органу опіки та піклування, наданий відповідно до вимог статей 19, 159, 263 СК України, відсутність доказів негативного впливу позивачів на дитину, тому з урахуванням інтересів дитини зробили обґрунтований висновок про часткове задоволення позову.

У постанові Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі

№ 462/5189/20 (провадження № 61-11621св21) зазначено, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що дід має право спілкуватись зі своїм онуком, брати участь у його вихованні, тому дійшов висновку про визначення способів участі діда у вихованні онука та у спілкуванні з ним шляхом встановлення систематичних побачень. Час, місце і періодичність побачень суд визначив з урахуванням віку та інтересів дитини. У зазначеній справі суди попередніх інстанцій у задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод відмовили, водночас позовну вимогу про встановлення способу часті у вихованні онука задовольнили.

У постанові від 24 січня 2024 року у справі № 686/13984/22 (провадження № 61-13193св23) Верховний Суд також погодився з висновками апеляційного суду щодо задоволення позовних вимог в частині визначення способів участі баби у вихованні онука, яким було змінено рішення суду першої інстанції у вказаній частині. У зазначеній справі у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідачки не чинити перешкоди у спілкуванні позивачці з онуком було відмовлено.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, 78).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

Положення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108).

ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України, ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Зміст наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а батьки не мають права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року в справі № 562/1686/18 (провадження № 61-16928св20) наголосив, що під час вирішення спору, що стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суди повинні ґрунтовно дослідити та оцінити всі обставини справи, надати належну правову оцінку доказам: кожному конкретно взятому та їх сукупності. Сам факт емоційно напружених відносин між колишнім (фактичним) подружжям та особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини та її право на спілкування з кожним із батьків.

Під час розгляду судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (згідно із частиною четвертою статті 19 СК України). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина п`ята статті 19 СК України).

Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 464/2040/23, від07 березня 2024 року в справі № 947/7448/22).

За змістом ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, беруть участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (стаття 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на національному і міжнародному рівнях від 03 грудня 1986 року). Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Наявні у справі докази та надані учасниками справи пояснення свідчать про те, що в добровільному порядку сторони не досягли згоди щодо порядку спілкування баби з онукою та участі в її вихованні. Більше того, як установив суд, відповідачка чинить перешкоди позивачці в реалізації її права на спілкування з онукою та участь у її вихованні. Указані обставини підтверджуються поясненнями позивачки, заявою ОСОБА_1 на ім`я директора Ніжинської гімназії № 2, в якій вона просила лише за її попередньої згоди надавати можливість дитині зустрітися зі сторонніми особами, у тому числі бабою, показаннями свідка про те, що під час святкування Дня Святого Миколая ОСОБА_2 забрала дитину, незважаючи на її бажання залишитися в баби. У свою чергу ні відповідачка, ні її представник не надали належних та допустимих доказів на спросування вказаних обставин.

При цьому слід зазначити, що баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності. Позбавлення позивача права щодо спілкування з онукою та участі в її вихованні може позбавити останню родинних зв`язків з бабою, любові та турботи з боку останньої, що суперечить приписам Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року.

Стороною відповідачки не доведено, що спілкування позивачки з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Натомість встановлення і підтримання тісного емоційного зв`язку між бабою та онукою буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як матері, так і баби, що забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості.

Суд ураховує, що відносини між сторонами у справі емоційно напружені, однак вони не повинні порушувати інтереси дитини, у зв`язку з чим бабі має бути визначено такий спосіб спілкування з малолітньою онукою, який буде відповідати інтересам дитини та не призведе до порушення її прав.

Установивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між бабою та онукою, надаючи оцінку запропонованому позивачкою графіку, а також проаналізувавши наданий третьою особою висновок, суд дійшов висновку, що з урахуванням віку дитини, її інтересів, відсутності протиправних дій баби стосовно онуки, бажання бачитися, піклуватися про неї та виховувати її, - вірним буде визначити порядок участі баби у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою, дотримуючись режиму навчання, харчування, розвитку, відпочинку та стану її здоров`я, за місцем проживання баби за попередньою домовленістю між сторонами.

Зокрема, ураховуючи позицію сторони відповідачки про часткове визнання позову, суд вважає за можливе визначити позивачці ОСОБА_1 дні та години побачень з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме перші і треті вихідні (субота та неділя) кожного місяця з 11-00 год. суботи до 18-00 год. неділі.

При цьому суд ураховує, що визначення днів побачень ОСОБА_1 з онукою у святкові та пам`ятні дні, відповідно до вимог відповідачки без урахування бажання самої дитини може призвести до порушення її прав. Проведення в примусовому порядку зустрічей у визначені дні без урахування внутрішнього бажання дитини не лише суперечить засадам добробуту та гармонійного розвитку дитини, а й не відповідає принципу пріоритету найкращих інтересів дитини, закріпленому як у національному законодавстві, так і в міжнародних правових актах. А тому суд погоджується з висновком органу опіки і піклування щодо необхідності врахування бажання дитини при вирішенні питання про місце її перебування та коло осіб, з якими вона буде проводити святкові, пам`ятні дні, шкільні канікули чи інші важливі для сім`ї події.

Щодо вимог позивачки про надання дозволу на зустрічі з онукою в закладах освіти без попереднього погодження з відповідачкою з урахуванням графіку навчально-виховного процесу дитини, а також дозволу на спільне проведення з онукою частини її канікул, то суд зазначає, що ухвалення відповідного рішення без урахування бажання дитини та думки її матері (відповідачки) є неможливим, оскільки такі обставини мають істотне значення для забезпечення найкращих інтересів дитини.

За таких обставин, позов слід задовольнити частково.

Слід зазначити, що незалежно від вирішення спору, сторони не позбавлені в майбутньому права на зміну встановленого судом способу участі у вихованні дитини із врахуванням змін поведінки позивача, відповідних вікових змін дитини, її розвитку та потреб, що буде відповідати, насамперед, засадам якнайкращого забезпечення інтересів дитини (постанова Верховного Суду від 29 травня 2024 року в справі № 354/608/15).

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 - 81, 89, 263 - 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , поданий представником - адвокатом Луєнком Юрієм Васильовичем, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ) не чинити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) перешкод у спілкуванні та участі у вихованні онуки ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) способи участі у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення днів зустрічей із дитиною з урахуванням бажання дитини, її стану здоров`я, за місцем проживання баби за попередньою домовленістю між бабою та матір`ю, за наступним графіком:

-перші і треті вихідні (субота - неділя) кожного місяця з 11-00 год. суботи до 18-00 год. неділі;

-щороку ІНФОРМАЦІЯ_10, в день народження онуки, з 11-00 год. до 14-00 год., з урахуванням графіку навчально-виховного процесу дитини;

-щороку ІНФОРМАЦІЯ_6, в день народження позивачки, з 14-00 год. до 19-00 год., з урахуванням її графіку навчально-виховного процесу;

-щороку ІНФОРМАЦІЯ_7, в день народження сім`ї - в день одруження ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , з 14-00 год. до 19-00 год., з урахуванням її графіку навчально-виховного процесу;

-щороку ІНФОРМАЦІЯ_11, в день народження батька ОСОБА_19 , з 11-00 год. до 19-00 год.;

- щороку ІНФОРМАЦІЯ_8, в день пам`яті (загибелі ) батька онуки, з 11-00 год. до 19-00 год.;

- щороку 29 серпня, в День пам`яті Захисників України, з 11-00 год. до 19-00 год.;

- щороку 01 жовтня, в День захисників і захисниць України, з 11-00 год. до 19-00 год., з урахуванням її графіку навчально-виховного процесу;

- щороку 06 грудня, в День Збройних сил України, з 11-00 год. до 19-00 год., з урахуванням її графіку навчально-виховного процесу;

- щороку у третю неділю червня, в День батька, з 11-00 год. до 19-00 год.;

- щороку 25 грудня, на Різдво, з 11-00 год. до 17-00 год.;

- щороку на Новий Рік з 11-00 год. 01 січня до 11-00 год. 02 січня;

- щороку на Великдень з 11-00 год. до 17-00 год.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко