Справа № 350/1265/23
Провадження № 22-з/4808/54/25
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
У Х В А Л А

17 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Мальцевої Є.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бойчука І.В. у справі за заявою ОСОБА_2 про застосування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рожнятівського районного суду від 28 березня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2025 року заяву ОСОБА_2 про застосування заходів забезпечення позову задоволено, якою заборонено ОСОБА_1 відчуження 1/4 квартири.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Системою автоматизованого розподілу справ було здійснено розподіл даної справи між суддями.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2025 року по справі 350/1265/23 провадження №22-ц/4808/726/25 визначено колегію у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Пнівчук О.В., судді, які входять до складу колегії Бойчук І.В., Луганська В.М.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2025 року.

16 квітня 2025 року від ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку до Івано-Франківського апеляційного суду надіслано заяву про відвід судді Бойчука І.В.. Дану заяву про відвід обґрунтовано тим, що на даний час в касаційному порядку оскаржується ухвала апеляційного суду постановлена в іншій справі головуючим суддею Бойчуком І.В. щодо передачі справи за підсудністю, де учасником був заявник. ОСОБА_1 вважає рішення судді таким, що суперечить законодавству, а тому просить відвести суддю Бойчука І.В, який є членом колегії суддів у даній цивільній справі №350/1265/23.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року заяву про відвід визнано необґрунтованою та передано її для вирішення іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Частинами 2, 3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Заява про відвід судді Бойчука І.В. надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, а тому під час вирішення питання про відвід слід керуватися положеннями частини 3 статті 40 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2025 року вирішення питання про відвід передано на розгляд судді Івано-Франківського апеляційного суду Мальцевій Є.Є.

З огляду на зміст заяви, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, а відвід є необґрунтованим виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч.3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Разом з тим, із поданої заяви не вбачається існування обґрунтованих обставин, які викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді Бойчука І.В. чи про існування інших, передбачених статтею 36 ЦПК України, підстав для відводу.

В силу положень частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки відвід судді Бойчуку І.В. заявлений у зв`язку з тим, що він, як головуючий суддя (судя-доповідач) розглядав іншу справу, де учасником був заявник ОСОБА_1 , не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Таким чином, доводи поданої заяви не можуть бути підставою для відводу судді члена колегії Бойчука І.В..

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що наявність безсторонності згідно пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, §49-52, ЄСПЛ, від 09.11.2006 року).

Підстав для задоволення заяви про відвід судді, що передбачені ст. 36 ЦПК України, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене у задоволенні заяви про відвід належить відмовити.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бойчука І.В. у справі за заявою ОСОБА_2 про застосування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рожнятівського районного суду від 28 березня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.Є.Мальцева