Провадження № 2/522/2819/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

представника позивача Берестенка М. А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття фізичній особі карткового рахунку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.01.2008 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір № 18 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Крім того, до зазначеного договору 25.04.2014 укладено додатковий договір №1, відповідно до якого відповідачу відкрито рахунок у гривні на умовах тарифного пакету «Пенсійний», надано платіжну картку Masterсard Debit Standart та ПІН-конверт до неї та встановлено кредит у розмірі 30 000 гривень. Строк дії кредиту встановлений на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом складає 25% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 % річних.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договорі розмірі, проте відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 04.10.2022 у нього утворилася заборгованість у загальній сумі 51 172,71 грн.

На підставі наведеного позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за договором в загальному розмірі розмірі 51 172,71 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481 гривень.

Представник АТ «Державний ощадний банк України» у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Ухвалою суду від 03.03.2025 постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

15.01.2008 між АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено договір № 18 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою.

25.04.2014 між АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 1 до договору № 18 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки.

Відповідно до п.п. 1.1 1.1.3 додаткового договору № 1 банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України на умовах тарифного пакету «Пенсійний (в т.ч. «Арсенал», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. Банк надає клієнту платіжну картку типу Masterсard Debit Standart та ПІН-конверт до неї. Процентна ставка на залишок коштів за рахунком складає 1 процент річних. Процентна ставка на залишок коштів за послугою «Мобільні заощадження» складає 7 процентів річних.

Згідно з п. 1.1.4 додаткового договору Банк встановлює клієнту кредит у сумі 30 000 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит подовжується на строк дії кредитної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 25 процентів річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 процентів річних. Щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,00 періоду складає 0,001 процентів річних.

Відповідно до п. 4.3 додаткового договору оплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності, визначеній правилами.

Згідно з п. 4.4. додаткового договору клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі: закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк; звільнення з організації, з якою банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організації) з використанням платіжних карток (для тарифного пакету «Зарплатний»; відмови клієнта від отримання заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством, шляхом їх зарахування на рахунок (для тарифного пакету «Зарплатний» або «Пенсійний»); розірвання договору, укладеного між банком та організацією, та ненадання клієнтом забезпечення виконання зобов`язань, пов`язаних із користуванням кредитом (для тарифного пакету «Зарплатний»); відмови від пропозиції банку, що пов`язана зі зміною процентної ставки за користування кредитом.

Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня. Наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. В разі порушення строку сплати платежів за договором клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, яка діяла в період за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Банк залишає за собою право відмовитися від надання клієнту передбаченого договором кредиту частково або в повному обсязі у разі наявності обставин, яка явно свідчить про те, що наданий клієнту кредит своєчасно не буде повернений.

Відповідно до п. 4.6 додаткового договору у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо.

Згідно з розрахунком заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційними втратами за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 04.10.2022 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 51 172,71 грн, з якої: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 29 962,68 грн, проценти за користування кредитом 6 358,99 грн, комісія 2 грн, пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 857,95 грн, пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 750,97 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 2 073,58 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 091,10 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту) 5 763,67 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 4 314,29 грн.

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (стаття 611 ЦК).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини перша та третя статті 549 ЦК України).

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (абзац перший частини другої статті 551 ЦК України).

Згідно з приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Позивачем у достатній мірі доведено факт отримання відповідачем кредиту та невиконання ним належним чином взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати усіх платежів, визначених умовами договору.

Оскільки позичальником порушено умови договору щодо повернення кредитних коштів, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основним боргом у розмірі 29 962,68 грн, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 6 358,99 грн, комісії за послугу смс-інформування у розмірі 2,00 грн, пені за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 855,43 грн, пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 750,97 грн підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, суд зазначає наступне.

Зі змісту ст. 610, 611 ЦК України слідує, що у разі порушення зобов`язання його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постановах Великої Палати Верховного Суду неодноразово вказувалося, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 23 лютого 2022 року у справі № 363/3965/15 (провадження № 61-11520св20).

Як установлено судом, між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір № 1 до договору № 18 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до якого відповідачу відкрито картковий рахунок на умовах тарифного пакету «Пенсійний (в т.ч. «Арсенал»).

Пунктом 1.1.4. вказаного договору передбачено, що банк встановлює клієнту кредит у сумі 30 000 грн. Строк дії кредиту (користуванням ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту (користування ним) продовжується на строк дії платіжної картки.

Як слідує зі змісту розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку відповідача, наданих позивачем, банком здійснювалося нарахування 3% річних та інфляційних втрат у межах строку дії кредитного договору, що суперечить наведеним вище вимогам закону.

Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом на підставі ст. 625 ЦК України.

На підставі наведеного, позов підлягає задоволенню частково в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 18 про відкриття фізичній особі карткового рахунку від 15.01.2008 станом на 04 жовтня 2022 року на загальну суму в розмірі 37 930,07 грн, з яких 29 962,68 грн заборгованість за основним боргом, 6 358,99 грн- заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 2,00 грн комісія за послугу смс-інформування, 855,43 грн пеня за несвоєчасне погашення основного боргу, 750,97 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. У решті заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Також пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при поданні позовної заяви до суду, а саме в розмірі 1 838,92 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 279, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором № 18 про відкриття фізичній особі карткового рахунку від 15.01.2008 станом на 04 жовтня 2022 року на загальну суму в розмірі 37 930 (тридцять сім тисяч дев`ятсот тридцять) грн 07 коп., з яких 29 962,68 грн заборгованість за основним боргом, 6 358,99 грн- заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 2,00 грн комісія за послугу смс-інформування, 855,43 грн пеня за несвоєчасне погашення основного боргу, 750,97 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» 1 838 (одна тисяча вісімсот тридцять вісім) грн 92 грн судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», адреса: м. Одеса, вул. Базарна, 17, , р/р НОМЕР_2 в філії Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк", МФО 328845;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 14.04.2025.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА

03.03.25