Справа №551/211/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2025 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.

секретаря - Бараненко В.В.,

за участю представника позивача адвоката Ялової М.О. (приймає участь в судовому засіданні дистанційно з використанням власних технічних засобів),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області, в порядку загального позовного провадження, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» до Шишацького районного сулу Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПП «Агроекологія» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач після смерті ОСОБА_2 успадкувала належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6234га, кадастровий номер :00:010:001332.

Дана земельна ділянка перебуває в оренді у ПП «Агроекологія» на підставі договору оренди землі, укладеного між орендодавцем ОСОБА_2 та ПП «Агроекологія» 06 травня 2008 року.

Пунктом 40 даного договору передбачена можливість його розірвання в разі переходу права власності на земельну ділянку до іншої особи.

Маючи бажання припинити відносини оренди та розірвати вказаний договір, позивач 24.09.2024 направила орендарю ПП «Агроекологія» вимогу про розірвання договору оренди земельної ділянки в зв`язку зі зміною власника земельної ділянки, однак жодної відповіді на дану вимогу не отримала.

Ухвалою суду від 04 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження в зв`язку з чим судом призначено дату підготовчого засідання.

У визначений судом строк (14.03.2025) від представника відповідача ПП «Агроекологія» адвоката Урбанського М.В. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 41-44) в якому не заперечуючи фактичних обставин справи, він заперечував проти позовних вимог, вказуючи на те, що передбачений у пункті 40 спірного договору оренди перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи є лише однією з підстав для зміни умов або розірвання договору, яка не є обов`язковою та визначальною. Вирішення питання про достатність підстав для розірвання договору оренди має відбуватися з огляду на всі його положення та норми законодавства.

Так, згідно ч.4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо ніше не передбачене законом або договором. Відповідно до ч.6 ст. 32 вказаного Закону перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Водночас Договір укладено на 25 років, тобто до 06.05.2033 року, а п. 39 договору імперативно визначено, що «розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку немає».

В зв`язку з цим сторона відповідача вважає, що п. 39 договору є спеціальним до п. 40 договору, а тому за відсутності взаємної згоди сторін, пункт 40 застосуванню не підлягає.

Крім викладеного представник відповідача вказав, що відповідач належним чином виконує свої зобов`язання за спірним договором, зокрема сплачує орендну плату, що підтверджується відповідними платіжними документами, а отже відсутні підстави для розірвання договору на підставі пп. 37-38.

Також відповідач вважає явно завищеною та такими, що не відповідають характеру та складності справи зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40000 грн.

17 березня 2025 року представником позивача адвокатом Яловою М.О. подано відповідь на відзив, яка містить доводи, що ідентичні доводам позовної заяви, зокрема, представник позивача послалась на норми законодавства, що гарантують право власника на власний розсуд володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, а також визначають принципи свободи договору.

Заперечень на вказану відповідь від відповідача не надходило.

Ухвалою суду від 03 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ялова М.О. підтримала заявлені вимоги та наполягала на їх задоволенні. Надала пояснення, аналогічні доводам позовної заяви.

Будучи належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи, представник відповідача, а ні в підготовче, а ні в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв так лопотань про відкладення справи не подавав.

За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд справи без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні факти та правовідносини, що їх супроводжують.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НТМ № 293361, виданого 12 серпня 2024 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Асановою Р.Ш. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 390566435 від 12 серпня 2024 року донька померлого ОСОБА_3 успадкувала належну спадкодавцю земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6234га, кадастровий номер :00:010:0032, розташовану на території колишньої Михайликівської сільської ради Миргородського (колишнього Шишацького) району Полтавської області (а.с. 13-15,17).

Встановлено, що 06.08.2019 державним реєстратором Шишацької селищної ради Мареничем О.М. зареєстровано право оренди вказаної земельної ділянки Приватним підприємством «Агроекологія» строком на 25 років на підставі договору б/н, зареєстрованому в Державному реєстрі земель 11.12.2008.

24 вересня 2024 року ОСОБА_3 направила ПП «Агроекологія» письмову вимогу щодо розірвання договору оренди з підстав зміни власника,в якій вказала, що є новим власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:010:0032, яка перебуває в оренді підприємства на підставі договору оренди землі з колишнім власником, який укладений 06.05.2008. Просила виплатити належну її орендну плату та розірвати договір оренди земельної ділянки на підставі п. 40 Договору у зв`язку переходом права власності на земельну ділянку.

До вимоги нею додані реквізити для сплати та завірена копія свідоцтва про право на спадщину (а.с.20-21,23).

Незважаючи на отримання даної вимоги орендарем, позивач стверджує, що договір оренди землі дотепер не розірвано, відповіді на свою вимогу від орендаря вона не отримала.

З зв`язку з одруженням 01 лютого 2025 року позивач змінила прізвище з « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

З відзиву на позовну заяву вбачається, що встановлені судом фактичні обставини відповідачем не оспорюються, однак він вважає, що пункт 40 спірного договору оренди землі не є достатньою підставою для його розірвання в односторонньому порядку.

Досліджуючи зміст даного договору суд встановив наступне.

06 травня 2008 в с. Михайлики Шишацького району Полтавської області між ОСОБА_2 (орендодавець) та ПП «Агроекологія» в особі директора Лубенця В.П. (орендар) укладено договір оренди землі б/н (а.с. 15-16).

11 грудня 2008 року Шишацьким ВО Миргородського РВ Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» вищевказаний договір зареєстрований за № 36 в державному реєстрі земель, що слідує із відмітки на копії договору, скріпленої печаткою даного органу.

За умовами договору орендодавець передає в строкове платне користування належну йому земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,62га, яка знаходиться на території Михайликівської сільської ради Шишацького району Полтавської області. Договір укладено на 25 років.

Відповідно до п. 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 39603,29 грн. Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки на протязі року, але не пізніше 31 грудня (п.п. 9,11).

Пунктом 40 даного договору визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, але з дотриманням умов п. 26 цього договору, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов розірвання договору (а.с.9).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, позивач правомірно набула права власності на спірну земельну ділянку, а також до неї перейшли всі права спадкодавця ОСОБА_2 , що належали йому у зв`язку з перебуванням у його власності вказаної земельної ділянки.

Згідно ч.1 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ч.1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч.9 ст. 93 ЗК).

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі (ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі»).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Частинами 2 та 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК).

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно п. 7 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів судового захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення.

З матеріалів справи, зокрема й з відзиву на позовну заяву судом встановлено, що відповідач ПП «Агроекологія» відмовляється розривати спірний договір та вважає, що він правомірно користується земельною ділянкою до моменту закінчення строку дії договору, виконуючи свої зобов`язання зі сплати орендної плати.

При цьому виплата відповідачем орендної плати попередньому власнику земельної ділянки ОСОБА_2 в період з 2008 по 2023 рік підтверджується відповідними письмовими доказами (а.с.46-51) та позивачем не заперечується.

На думку суду помилковим є довід відповідача про те, що пункт 39 договору має перевагу над пунктом 40, оскільки є спеціальним по відношенню до нього.

Так, чине законодавства не передбачає того, що одні положення договору мають пріоритет над іншими, зокрема співвідносяться між собою, як загальні та спеціальні. Разом тим, послідуючі положення договору можуть деталізувати/доповнювати його попередні положення.

Так, пунктом 39 спірного договору оренди визначено, що «Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку немає».

За даним пунктом слідує п. 40 який фактично доповнює попередній пункт та передбачає можливість зміни умов або розірвання договору в разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи. Тобто даний випадок застосовується у виключних обставинах, а саме в разі заміни однієї зі сторін договору орендодавця.

За таких обставин положення п. 40 спірного договору жодним чином не суперечать вимогам п. 39 до інших положень вказаного договору оренди та підлягають застосуванню лише у випадку настання вказаних у них обставин (перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи).

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що при укладенні договору оренди землі його сторони погодили у пункті 40 договору таку підставу розірвання договору, як перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а відповідач від виконання даної умови договору ухиляється, суд вважає, що вимоги ОСОБА_6 про розірвання договору, як правонаступника всіх прав та обов`язків попереднього землевласника, яка не бажає продовжувати договірні відносини з відповідачем, є законними та цілком обґрунтованими.

Аналогічних висновків у схожих правовідносинах неодноразово доходив Верховний Суд: постанова від 01.03.2013 у справі № 656/528/19, постанова від 03.02.2020 № 530/1578/16-ц (відповідач ПП «Агроекологія»), постанова від 10.04.2020 № 624/317/18.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору оренди землі підлягають задоволенню.

В зв`язку з повним задоволенням позовних вимог витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. суд покладає на іншу сторону ПП «Агроекологія».

Витрати на професійну правничу допомогу на час прийняття рішення документально не підтверджені а тому судом не вирішуються. Натомість представником позивача до закінчення судових дебатів зроблено заяву про намір подання доказів щодо таких витрат в п`ятиденний строк з моменту винесення рішення у справі.

Керуючись вимогами ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія» про розірвання договору оренди земельної ділянки задовольнити.

Договір оренди землі, укладений 06 травня 2008 року між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Агроекологія», зареєстрований 11 грудня 2008 року в Державному реєстрі земель за № 36 Шишацьким ВО Миргородського РВ Центру державного земельного кадастру розірвати.

Стягнути з Приватного підприємства «Агроекологія» (, адреса: 38013, Полтавська область, Миргородський район, с. Михайлики) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. на відшкодування сплаченого позивачем судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавської апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено та вручено (направлено) учасникам 29 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап