Провадження №2/524/5989/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2025 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

головуючого судді Алексашиної Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Антибури І.О.,

представника позивачки адвоката Лобова М.О.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки адвоката Стаханова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В позові вказала, що 09.07.2024 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «DAEWOO MATIZ», номерний знак НОМЕР_1 , допустила зіткнення з транспортним засобом «NISSAN» номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «NISSAN Rogue» зазнав механічних пошкоджень.

Постановою суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене ДТП.

Згідно висновку експерта вартість матеріальних збитків, завдана власнику автомобіля «NISSAN» складає 65211,20 грн., вартість відновлювального ремонту 99290,99 грн. Вартість проведення авто товарознавчого дослідження 3000 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «DAEWOO MATIZ» була застрахована у АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», яка здійснила ОСОБА_3 виплату страхового відшкодування в розмірі 64472 грн.

Різниця між фактичним розміром шкоди 99290,99 грн. та отриманим страховим відшкодуванням 64472 грн., становить 34818,99 грн. Позивачка вважає, що вказану різницю їй повинна відшкодувати відповідачка.

Позивачка прохає стягнути з відповідачки матеріальну шкоду внаслідок пошкодження транспортного засобу в сумі 34818,99 грн. та витрати на оплату авто товарознавчого дослідження 3000 грн., а всього 37818,99 грн.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Лобов М.О. заявлені позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити. Акцентував увагу на тому, що страховані компанії відшкодовують лише вартість матеріальних збитків, а не відновлювального ремонту. Тому різниця вказаних сум підлягає стягненню з відповідачки.

Відповідачка та її представник адвокат Стаханов М.В. проти задоволення заявленого позову заперечили. При цьому, відповідачка ОСОБА_1 підтвердила свою провину у вчиненні ДТП, однак, вважає, що завдану матеріальну шкоду має в повному обсязі відшкодувати страхова компанія. Представник відповідачки також зазначив, що страхова компанія повинна відшкодувати повністю вартість відновлювального ремонту, оскільки вказана сума менша за суму встановленого договором ліміту страхового відшкодування 160 000 грн. Крім того, зауважив, що навіть вартість матеріального збитку, який встановлено експертом в розмірі 65211,20 грн., страхова компанія відшкодувала в меншому розмірі 64472 грн. При цьому, договором не передбачена франшиза.

Третя особа АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», свого представника у судове засідання не направила.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши обставини справи, наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 29.08.2024 року у справі №524/7610/24 ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. /а.с.11/

Згідно вказаної постанови 09.07.2024 року приблизно о 10 годині 55 хвилин в м. Кременчуці по вул. 29 вересня буд. 22 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом DAEWOO MATIZ державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті нерівнозначних нерегульованого перехрестя вул. 29 вересня та вул. Троїцька не надала дорогу транспортному засобу NISSAN державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , що рухався по головній дорозі по вул.Троїцька, внаслідок чого допустила зіткнення, чим порушила вимоги пункту 16.11 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до полісу №ЕР-220200364 транспортний засіб DAEWOO MATIZ номерний знак НОМЕР_1 забезпечений в порядку обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору з 05.04.2024 року по 04.04.2025 року. Страхова сума на одного потерпілого складає 160 000 грн. /а.с.12/

Згідно висновку експерта №37-24 від 01.08.2024 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля NISSAN Rogue, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу складає 99290,99 грн., а вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля складає 65211,20 грн. /а.с.13-26/

Вартість визначення вартості матеріального збитку автомобіля NISSAN Rogue, реєстраційний номер НОМЕР_2 , склала 3000 грн. Вказана сума була сплачена чоловіком позивачки, що підтверджується доданою копією квитанції. /а.с.27, 28/

Страховою компанією «ББС Іншуранс» погоджено зі ОСОБА_2 суму страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль NISSAN Rogue, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в сумі 64472 грн. Вказану суму зараховано на картку ОСОБА_2 16.08.2024 року. /а.с.29, 30/

Спір у цій справі вимагає відповіді на питання у якому розмірі страхова компанія зобов`язана відшкодувати матеріальну шкоду завдану пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: у розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля чи у розмірі вартості ремонту з урахуванням зносу?

Згідно ст.1166 ЦК України матеріальна шкода відшкодовується винною особою в повному обсязі.

Стаття 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у даному випадку - СК «ББС ІНШУРАНС») має відшкодувати не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Вказані висновки сформовано у постанові ВС від 12 березня 2018 року у справі № 910/5001/17. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16.

При цьому, слід враховувати, що вартість відновлювального ремонту (реальні збитки потерпілої особи) і ремонт з урахуванням зносу (страхове відшкодування, яке здійснює страховик відповідно до статті 29 Закону № 1961-IV) не є тотожними поняттями, а сплата страхового відшкодування (ремонту з урахуванням зносу) не означає повного відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частиною третьою статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ст.1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі .

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Системний аналіз статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Вказані висновки також наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц.

Вартість майнового збитку, завданого позивачці ОСОБА_2 пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідачки ОСОБА_1 , перевищує виплачений позивачці розмір страхового відшкодування, а тому така різниця підлягає відшкодуванню.

Водночас суд вважає слушними зауваження представника відповідачки, який зазначив, що страховою компанією з незрозумілих причин виплачено позивачці страхову суму в розмірі 64794,23 грн., тобто, в розмірі меншому, ніж розмір матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) встановленого у висновку експерта 65211,20 грн. При цьому, сума франшизи у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не встановлена.

За таких обставин, суд вважає за необхідне суму відшкодування, що підлягає стягненню з відповідачки, обчислювати як різницю між вартістю відновлювального ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та вартістю матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), виходячи з наступного розрахунку: 99290,99 грн. 65211,20 грн. = 34079,79 грн.

Отже, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню матеріальні збитки внаслідок пошкодження транспортного засобу в сумі 34079,79 грн.

Що стосується стягнення витрат за проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 3000 грн., то суд виходить з наступного.

Порядок визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків визначено ст.34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 34.2 вказаної статті протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). (п.34.3)

Представник позивачки не зазначив порядок залучення експерта для визначення розміру завданих збитків у цій справі. Втім, самостійне залучення експерта позивачкою, як потерпілою особою, дає підстави вважати, що страховик не направив свого представника на місце настання страхового випадку, а тому у відповідності до п.34.3 ст.34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) обов`язок відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) має саме страховик.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки витрат на проведення товарознавчого дослідження в розмірі 3000 грн. задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи викладене, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в сумі 34079,79 грн. матеріальних збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Позивачкою у справі понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. /а.с.38/, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки пропорційно до задоволених вимог, на підставі ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.2-13, 81, 141, 247, 264, 265, 274-279, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 34079 гривень 79 копійок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 1091,41 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

третя особа - АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», , місцезнаходження: вул.Білоруська, 3, м.Київ.

Суддя Н.С. Алексашина