СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/279/25
Провадження № 2/306/441/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Сова-Фафула А.Я.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1 до Свалявської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2024 року та договору про розподіл спадкового майна вона є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 . Зазначає, що майно набуте нею в порядку спадкування за померлою мамою. За даним будинком закріплена земельна ділянка згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №025729, виданого 23.01.1996 року, загальною площею 0,08 га, яка не була внесена до системи ДЗК та їй не присвоїно кадастрового номеру. Вказує, так як вона наубла право власності на житловий будинок, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, то до неї згідно норм чинного заканодавства переходить у право власності на земельну ділянку. Тому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 0,08 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №025729 від 23.01.1996 року.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник Свалявської міської ради розгляд справи просила проводити за наявними у такій документами (а.с. 18,19, 23).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2024 року, зареєстрованого в реєстрі за №1553 та Договору про розподіл спадкового майна від 23.10.2024 року серії НТН №981091 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється власником житлового будинку у АДРЕСА_1 (а.с. 4,5).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №025729 від 23.01.1996 року, ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_1 , на підставі рішення четвертої сесії Свалявської міської Ради народних депутатів від 26.05.1995 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,08 га в межах згідно з плном. Земельна ділянка розташована на території Свалявської міської ради. Землю передано для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с. 8,9).

На вказану земельну ділянку ОСОБА_1 було виготовлено технічну документацію та присвоєно кадастровий номер: :02:054 (а.с.10-12).

Згідно п.9 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

За приписами ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Велика Палата ВС в постанові від 16.06.2020 року (справа №689/26/17) дійшла наступного висновку враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

За приписами ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 згаданого Кодексу визначено право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: зокрема, визнання права.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивачка є власником нерухомого майна (житлового будинку) розміщеного на спірній земельній ділянці, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Керуючись ст. 12, 18, 81, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. 15, 16, 377 ЦК України, ст. 120, 125 ЗК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Свалявської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , розміром 0,08 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗК №025729 від 23.01.1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

17.04.2025 року