Справа №303/8183/24
2/303/1675/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Монич В.О.

за участю секретаря судових засідань Галамба Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа виконавчий комітет Кольчинської селищної ради Мукачівського району про усунення перешкод у спілкування з дитиною,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа виконавчий комітет Кольчинської селищної ради Мукачівського району про усунення перешкод у спілкування з дитиною.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №303/2994/22 від 27.06.2022 року.

У шлюбі народилася дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повним витягом свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 № 0211011/00/АU/2020/966987 від 5 жовтня 2020 року, що видано Нижньосілельке воєводство відділ цивільного стану ОСОБА_5 .

Перебуваючи у шлюбі ОСОБА_6 без згоди батька вивезла ОСОБА_7 до України і з того часу н дозволяє позивачу бачитися з сином. Дитина зареєстрована та фактично проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконавчим комітетом Кольчинської селищної ради розглядалися заяви батька дитини про встановлення порядку участі батька у вихованні малолітньої дитини.

Рішенням виконавчого комітету Кольчинської селищної ради Мукачівського району від 28.07.2022 року №74 затверджено висновок органу опіки та піклування про встановлення порядку участі батька ОСОБА_8 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в подальшому органом опіки та піклування Кольчинської селищної ради 28.09.2022 року винесено висновок №178/01-09 про визначення місця проживання малолітньої дитини. В даному висновку зазначено, що мати дитини не виконує рішення органу опіки та піклування, та відмовляється надати роз`яснення щодо причини невиконання даного рішення.

В подальшому позивач знову звернувся до орган опіки та піклування із заявою про встановлення порядку участі батька ОСОБА_8 у вихованні малолітньої дитини. Дана заява була подана з метою уточнення графіку та врахування вимог матері дитини, тому позивач не заперечував, щоб бачитися і спілкуватися із дитиною у присутності матері та бабусі дитини. Виконавчим комітетом винесено рішення від 04.05.2023р. №63 про встановлення порядку участі батька у вихованні малолітньої дитини.

Але дане рішення відповідач також не виконує, не надає батьку бачитися та спілкуватися із сином, не відповідає на телефонні дзвінки, не відкриває двері квартири, ігнорує прохання позивача та його право на вільне спілкування із дитиною.

24.10.2024 року представник позивача звернулася до суду з заяво про збільшення позовних вимог, а саме: усунути позивачу ОСОБА_2 перешкоди щодо участі у виховання та вільному спілкуванні з дитиною шляхом визначення такого графіку побачень: кожний третій та четвертий тиждень місяця з 14:00 год. до 20.00 год. з урахуванням перебування позивача на території України, без присутності матері дитини та поза місцем проживання дитини (в ігрових кімнатах, дитячих майданчиках, інших місцях на розсуд ОСОБА_9 з урахуванням погодних умов та побажання дитини) та за умови: дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку, відвідування дошкільного навчального закладу; Задовільного стану здоров`я дитини.

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди позивачу у спілкування з дитиною, відповідно до визначеного графіку.

29.10.2024 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, який мотивувала наступним.

Відповідач жодним чином не перешкоджає участі батька у вихованні сина. Позивач кілька разів у присутності матері відвідував сина згідно графіка, затвердженого Кольчинською селищною радою.

В свою чергу позивач не цікавиться сином, не допомагає матеріально, не сплачує аліменти, жодного разу не зателефонував, не цікавиться життям сина.

Малолітній ОСОБА_10 є інвалідом дитинства з встановленим діагнозом «Аутизм».

На комісії дитячої психіатричної лікарні малолітньому ОСОБА_11 було поставлено діагноз F 07.8, РАС (розлади аутестичного спектру), Аутизм. Дитина надзвичайно важно адаптується до нових умов, не йде на контакт з малознайомими людьми, боїться незнайомих місць, приміщень, речей, дуже прив`язана до свого дому і до матері.

За результатами обстеження комісії Інклюзивного центру дитячої лікарні (копія додасться), згідно державної програми України щодо підтримки дітей з даним діагнозом, з дитиною щоденно у дошкільному навчальному закладі проводяться індивідуальні заняття та заняття з логопедом, що забезпечує її всебічний розвиток (копія індивідуальної програми розвитку додається). Тобто, дитина повністю знаходиться на інклюзивному навчанні і має асистента у садочку.

При даному діагнозі дитини згідно обстеження комісії Інклюзивного центру дитячої лікарні категорично забороняється змінювати звичне для дитини навколишнє оточення, обстановку, що може призвести до регресу захворювання та спричинить величезну психологічну травму дитині.

Порядок участі батька у вихованні дитини, який вимагає позивач у даному випадку абсолютно не враховує інтереси дитини, що призведе до порушення режиму розвитку дитини.

05.11.2024 року від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Стегура Н.Р. надійшла відповідь на відзив, мотивована наступним.

Згідно чинного законодавства, ОСОБА_12 має право бачитися та проводити час зі своїм сином - ОСОБА_7 без присутності його матері та бабусі, оскільки хлопчик досягнув 3-річного віку. Якщо мати і надалі буде перешкоджати спілкуванню батька з дитиною, то стійкий психологічний зв`язок хлопчика з батьком так і не буде відновлений, і дитина не зможе сприймати позивача як одного зі своїх батьків, який бере участь в її житті і вихованні нарівні з матір`ю. Це може призвести до психологічних проблем у дитини, що ніяк не може відповідати найкращим інтересам дитини, до яких повинен прагнути суд. Спілкування сина з батьком відповідає його найкращим інтересам, а батько підтвердив своє бажання брати в житті дитини найактивнішу участь.

12.09.2023 року згідно витягу з протоколу №28 засідання комісії з питань захисту прав людини Кольчинської селищної ради, враховуючи думку членів комісії вирішили залишити графік спілкування батька ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без змін та порекомендували узгоджувати графік спілкування у телефонному режимі з відповідачем з врахуванням забезпечення найкращих інтересів дитини.

Рішення Ради мають рекомендаційний характер. У разі потреби рішення Ради реалізуються шляхом прийняття відповідних актів Кабінету Міністрів України.

Виходячи з цього рішення Кольчинської селищної ради від 12.09.2023 року має рекомендаційний характер.

Дане рішення відповідач також не виконує, не дає батьку бачитися та спілкуватися із сином, не відповідає на телефонні дзвінки, не відкриває двері квартири, ігнорує прохання позивача та його право на вільне спілкування із дитиною.

Тому батько не маючи змоги врегулювати графік побачень із сином мирним шляхом, просить суд задовольнити позов для подальшої зміни графіку з урахуванням інтересів обох сторін.

Батько дитини неодноразово намагався врегулювати із відповідачкою можливість побачень та спілкування із сином. Але жодного разу вони не змогли дійти згоди та врегулювати питання спілкування із дитиною.

Оскільки ОСОБА_13 є громадянином Республіки Польща, де і проживає на даний момент, а його малолітній є громадянином України та проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , він може бачитися з дитини лише під час перебування на території України. Оскільки під час перебування позивача на території України, він не зміг мирним шляхом врегулювати графік із відповідачем у телефонному режимі, ОСОБА_3 скаржиться на нерегулярне виконання батьком рішення Виконавчого комітету Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області про порядок участі батька у вихованні сина. У зв`язку з цим, можна прийти до висновку, що при вирішенні питання про встановлення графіку побачень з дитиною, або при вирішення питання внесення змін до графіка побачень з дитиною інтереси батька - ОСОБА_9 не враховувались.

12.11.2024 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, який мотивувала наступним.

При прийняття рішення судом слід врахувати, що спільний син знаходиться по повному утриманні відповідач, являється інвалідом дитинства з діагнозом «Аутизм», важко адаптується до нових умов, прив`язаний до свого помешкання і до матері, боїться нових місць, приміщень, людей, за висновком обстеження комісії Інклюзивного центру дитячої лікарні дитині категорично забороняється змінювати звичне для неї навколишнє середовище, обстановку, оскільки це може призвести до регресу захворювання та спричинити психологічну травму.

25.11.2024 року від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Стегура Н.Р. надійшла відповідь на відзив, яку мотивувала наступним.

Згідно чинного законодавства, ОСОБА_12 має право бачитися та проводити час зі своїм сином - ОСОБА_7 без присутності його матері та бабусі, оскільки хлопчик досягнув 3-річного віку. Якщо мати і надалі буде перешкоджати спілкуванню батька з дитиною, то стійкий психологічний зв`язок хлопчика з батьком так і не буде відновлений, і дитина не зможе сприймати позивача як одного зі своїх батьків, який бере участь в її житті і вихованні нарівні з матір`ю. Це може призвести до психологічних проблем у дитини, що ніяк не може відповідати найкращим інтересам дитини, до яких повинен прагнути суд.

Батько (мати), що проживає окремо від дитини має право на спілкування з дитиною і право брати участь у її вихованні. Формою здійснення батьківських прав особою, яка не проживає зі своєю дитиною, є участь у вихованні. Така участь передбачає використання різних способів позитивного впливу на дитину, що робить благотворний вплив на формування її особистості. Для цього використовується не лише особистий контакт (спілкування), але й телефонний зв`язок, переписка і т.д.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 04.10.2024 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 03.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Стегура Н.Р. надійшла заява про згодя даної без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить висновок органу опіки та піклування про встановлений графік до уваги не брати. В даному висновку порушено права батька на спілкування з дитиною. Заперечують проти визначення побачень з дитиною у присутності бабусі дитини. Дане питання та відносини є виключно між батьками та дитиною.

17.04.2025 від відповідач ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_14 надійшли заяви про розгляд даної справи без їх участі, в задоволенні позовних вимог просили відмовити повністю.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.83 ч.3 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (громадянин Республіки Польща) та ОСОБА_3 (громадянка України) уклали шлюб у м.Любін (Польща) 24.05.2019 року.

Від даного шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження, НОМЕР_2 № 0211011/00/АU/2020/966987 від 5 жовтня 2020 року, що видано Нижньосілельке воєводство відділ цивільного стану ОСОБА_5 ). Подружжя проживало в Польщі, де і народився син ОСОБА_15 . Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.06.2022 року шлюб був розірваний.

Згідно висновку органу опіки та піклування Кольчинської селищної ради від 08.04.2025 року про встановлення порядку участі батька ОСОБА_2 , у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи вік, стан здоров`я, а також найкращі інтереси дитини, орган опіки та піклування Кольчинської селищної ради вирішив:

Затвердити графік спілкування батьку, ОСОБА_2 , з малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- кожну третю та четверту суботу та неділю місяця з 10.00 до 18.00 годин у присутності матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 або бабусі ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_3 за умови: дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку; задовільного стану здоров`я дитини; вчасного повернення дитини матері не пізніше 18.00 годин в суботу та в неділю.

Також у вище вказаному висновку органу опіки та піклування вказано, що дитина тривалий час проживає разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 . При цьому мати належним чином виконує свої батьківські обов`язки, створила всі необхідні умови для розвитку дитини. Носал ОСОБА_15 відвідує Кольчинський ЗДО №1, де з ним займаються згідно з індивідуальною програмою розвитку. Також дитина має належний медичний догляд. Носал ОСОБА_15 знаходиться на повному утриманні матері.

Комісія також врахувала той факт, що ОСОБА_12 не сплачує аліментів та фінансово не забезпечує сина, чим порушує ст.180 Сімейного Кодексу України.

Враховуючи стан здоров`я дитини, обом батькам наголошено на необхідності психологічно не травмувати дитину, утриматися від конфліктів у присутності дитини та діяти в найкращих інтересах дитини.

Враховуючи, що батьки працюють, а також проживають у різних країнах, за спільною згодою батьків в графік можуть вноситись зміни. Оскільки батьки тривалий час перебувають у конфліктних стосунках і не можуть контактувати безпосередньо один з одним, вони можуть вносити зміни в графік завчасно через своїх офіційних представників.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджає нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, батьки якої проживають у різних державах, має право на регулярні особисті стосунки і прямі контакти з обома батьками.

Суд вважає, що запропонований органом опіки та піклування спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею не суперечить вимогам чинного законодавства, відповідає інтересам дитини. У постанові Верховного Суду від 28 січня 2019 року по справі №619/3051/17, судом визнано, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини. Судом касаційної інстанції вказано на те, що законодавством передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 223, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, та ст.ст.141, 142, 150, 151, 153, 157, 159 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Встановити графік спілкування батьку, ОСОБА_2 , з малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- кожну третю та четверту суботу та неділю місяця з 10.00 до 18.00 годин у присутності матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 або бабусі ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_3 за умови: дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку; задовільного стану здоров`я дитини; вчасного повернення дитини матері не пізніше 18.00 годин в суботу та в неділю.

У решті позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляцйної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Третя особа: Виконавчий комітет Кольчинської селищної ради Мукачівського району, смт. Кольчино, вул. Корятовича, 13, .

Головуючий В.О.Монич