провадження № 2/294/2/25
справа № 294/1/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м.Чуднів

Чуднівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Білери І.В.,

за участі секретаря судового засідання Івашкевич В.П.,

прокурора Сивака С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чуднів в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 294/1/25 за позовом керівника Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації,-

ВСТАНОВИВ:

01.01.2025 керівник Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області звернувся до Чуднівського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача, в якому просить припинити громадянину російської федерації ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами :03:001:0013 площею 4,904 га, та :03:001:0007 площею 0,6114 га, розташовані на території Чуднівської міської ради Житомирської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 19.10.2021 у справі №294/1472/18 визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами :03:001:0033 площею 4,904 га, та :03:001:0007 площею 0,6114 га, розташовані на території Чуднівської міської ради Житомирської області.

Відповідно до інформації УСБУ в Житомирській області від 13.09.2023 за №57/5/2-1816, ОСОБА_1 є громадянином російської федерації, а тому володіння ним земельними ділянками в Україні створює загрозу національним інтересам України та її безпеці, що є підставою для конфіскації земельних ділянок за рішенням суду.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 39 650 грн 31 коп.

Зважаючи на вимоги ст. ст. 81, 130, 145 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), враховуючи, що відповідач являється іноземцем, земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які отримано у власність ОСОБА_1 на підставі рішення Чуднівського районного суду Житомирської області, підлягають конфіскації як такі, що не були відчужені протягом року після їх набуття у власність особою, яка не має права на володіння такими земельними ділянками.

Ухвалою суду від 23.01.2025 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 18.03.2025.

Ухвалою суду від 18.03.2025 до справи залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ФГ «Юніорагро», підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ГУ Держгеокадасту у Житомирській області та відповідач ОСОБА_1 не з`явилися, про час, місце та дату розгляду справи були повідомлений належним чином.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов заовльнити частково, залишивши земельну ділянку у користуванні ФГ "Юніорагро".

Заслухавши думку прокурора, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності позивача та відповідача, а також третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Щодо підстав представництва інтересів держави органом прокуратури

На підтвердження підстав представництва інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області прокурор у позовній заяві зазначив, що саме на зазначений орган покладено обов`язок щодо здійснення контролюючих функцій у спірних правовідносинах, пов`язаних із захистом інтересів держави.

Перевіряючи правильність застосування норм законодавства при вирішенні питання щодо наявності у прокурора повноважень для представництва інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у спірних правовідносинах, суд зазначає таке.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Абзацом 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді.

Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Конституційний Суд України зазначив, що поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (абзац 2 частини 5 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99).

Відповідно до абзаців 1 - 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Частинами 4 - 5 ст. 56 ЦПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц).

Частини 3 - 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», серед іншого, встановлюють умови, за яких прокурор може виконувати субсидіарну роль із захисту інтересів держави за наявності органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах).

Встановлена цим законом умова про необхідність звернення прокурора до компетентного органу перед пред`явленням позову спрямована на те, аби прокурор надав органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

Щодо повноважень Держгеокадастру Велика Палата у постанові від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18 зазначила наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що Держгеокадастр у сфері земельних відносин може виступати у двох різних правових статусах: 1) як центральний орган виконавчої влади, до компетенції якого відноситься реалізація державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів 2) як суб`єкт здійснення права державної власності на землю. Обсяг повноважень Держгеокадастру (зокрема і щодо звернення до суду з тим чи іншим позовом) при захисті земельних прав може відрізнятись залежно від правового статусу Держгеокадастру у спірних правовідносинах.

Згідно з частиною 4 ст. 145 ЗК України позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель.

У цьому випадку ГУ Держгеокадастру у Житомирській області здійснює повноваження як як центральний орган виконавчої влади, до компетенції якого відноситься реалізація державного контролю за використанням та охороною земель у спірних правовідносинах.

Так, Чуднівською окружною прокуратурою листами від 10.10.2023 за №55-93-3067вих-24 та від 15.11.2024 за №55-93-2913вих-14 на адресу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області скеровано повідомлення про стверджувані порушення інтересів держави та необхідність вжиття заходів до їх відновлення.

Листами від 16.10.2023 за № 10-6-0.6-3683/2-23 та від 21.11.2024 за №10-6-0.61-4533/2-24 ГУ Держгеокадастру у Житомирській області повідомило, що у зв`язку з обмеженим фінансуванням стосовно сплати судового збору, що позбавляє можливості державний орган самостійно звернутися до суду, останній не заперечує щодо звернення Чуднівської окружної прокуратури з відповідним позовом про конфіскацію земельних ділянок, належних відповідачу.

Врахувавши викладене, суд дійшов висновку, що ГУ Держгеокадастру у Житомирській області не вжило відповідних належних заходів з метою захисту інтересів держави у спірних правовідносинах як орган, уповноважений на здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, а тому заходи представницького характеру з метою усунення порушення земельного законодавства, вжиті прокурором, відповідають вимогам чинного законодавства, прокурор дотримався порядку повідомлення компетентного органу про виявлені порушення з метою забезпечення його права на відповідне реагування.

Щодо суті позовних вимог прокурора

Відповідно до рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 19.10.2021 у справі №294/1472/18 задоволено позов ОСОБА_1 , визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином російської федерації, НОМЕР_1 , право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0013 площею 4,904 га, та :03:001:0007 площею 0,6114 га, розташовані на території Чуднівської міської ради Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, ОСОБА_1 21.12.2021 зареєстрував право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0013 площею 4,904 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку надав в оренду для Фермерського господарства «Юніорагро», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.08.2023, а також з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0007 площею 0,6114 га, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, ОСОБА_1 не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на зазначену земельну ділянку, суб`єктом права власності на яку у реєстрі зазначена ОСОБА_2 , мати відповідача.

Відповідно до інформації Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області №1801.4.1-5195/18.1-23 від 30.10.2023, інформація щодо оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, в тому числі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлена.

Таким чином, громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 19.10.2021 набув право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :03:001:0013 площею 4,904 га, та :03:001:0007 площею 0,6114 га, розташовані на території Чуднівської міської ради Житомирської області.

Відповідно до частини першої ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

За змістом частини четвертої ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Відповідно до вимог підпункту «е» частини першої ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-четвертою ст. 145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.

У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.

Частиною першою ст. 348 ЦК України встановлено, що якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. Якщо майно не було продане, воно за рішенням суду передається у власність держави. У цьому разі колишньому власникові майна виплачується сума, визначена за рішенням суду.

Пунктом 10 частини першої ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Частина п`ята ст. 41 Конституції України передбачає, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Аналіз вищевказаних норм права у їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що якщо власник земельної ділянки, який відповідно до закону зобов`язаний відчужити її протягом певного строку, однак не виконав такого обов`язку, то орган, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, звертається до суд з позовом про конфіскацію вказаної земельної ділянки.

Рішення суду про конфіскацію земельної ділянки в подальшому є підставою для продажу даної земельної ділянки на земельних торгах.

Зважаючи, що відповідач ОСОБА_1 як іноземець набув на праві власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення за рішенням суду, не відчужив їх протягом строку, встановленого ст. 81 ЗК України, суд дійшов висновку про наявність підстав до задоволення позовних вимог прокурора та конфіскації земельних ділянок на підставі ст. 145 ЗК України.

В даному випадку наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом власника оспорюваних земельних ділянок, оскільки останній мав достатньо часу та засобів для реалізації свого права та виконання свого обов`язку, однак до цього часу земельні ділянки не відчужив, що порушує вимоги земельного законодавства та потребує невідкладного втручання уповноваженого органу.

Оскільки позовні вимоги задоволено, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією №2555 від 1.11.2024, покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь Житомирської обласної прокуратури судових витрат по оплаті судового збору у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 14, 41 Конституції України, ст.ст.346, 356 ЦК України, ст.ст .22, 80, 81 ЗК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву керівника Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації - задовольнити.

Припинити громадянину російської федерації ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

паспорт російської федерації НОМЕР_3 , виданий УВС в м Магадан 22.03.2002, адреса проживання: АДРЕСА_1 ), право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :03:001:0013 площею 4,904 га, та :03:001:0007 площею 0,6114 га, розташовані на території Чуднівської міської ради Житомирської області, шляхом їх конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області ().

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної прокуратури судові витрати у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина БІЛЕРА