Дата документу 10.04.2025 Справа № 332/3664/24
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №332/3664/24 Головуючий у 1-й інстанції: Завіновська А.П.
Провадження № 22-ц/807/662/25 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Кочеткової І.В.. Кухаря С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Аксьонової Світлани Вікторівни, Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»).

АТ Універсал Банк із ОСОБА_1 , в рамках нового проекту банку monobank, уклали договір кредиту шляхом підписання 24 березня 2019 року Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, де спеціальним платіжним засобом є платіжна картка monobank про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 . Своїм підписом відповідач прийняла пропозицію банку та погодилася з тим, що Анкета-заява разом з Умовами та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, які викладені на банківському сайті https://www.monobank.ua/terms, складають договір про надання банківських послуг.

На підставі чого відповідачу через мобільний додаток смартфону було відкрито рахунок та видана платіжна картка з встановленим кредитним лімітом в розмірі 100 000 грн з пільговим періодом за карткою до 62 днів безпроцентного повернення кредитного ліміту, зі сплатою пільгової відсоткової ставки 0,00001 % річних, базовою відсотковою ставкою 3,1 % на місяць, що нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості, зі збільшеною відсотковою ставкою 6,2 % на місяць за карткою на суму загальної заборгованості, що нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості, на умовах платності і зворотності з встановленим кредитним лімітом під проценти за користування. Повернення кредиту повинно було здійснюватися шляхом сплати щомісячного обов`язкового платежу у розмірі 4 % від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості). Банк свої зобов`язання виконав, надавши ОСОБА_1 докоштів найого картковомурахунку.

Однак, відповідач своїх обов`язків за угодою не виконує, кредитні кошти не повертає, у зв`язку з чим станом на 30 травня 2023 року утворилася заборгованість у сумі 122 742, 74грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту).

На підставі викладеного АТ «Універсал Банк» просило суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг Моnоbаnквід 24 березня 2019року у розмірі 122 742, 74 грн та судовий збір у розмірі 3028 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2025 року задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Монобанк» (кредитним договором) від 24 березня 2019 року у сумі 70 089, 33 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у сумі 1 729, 07 гривень.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Аксьонової Світлани Вікторівни подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2025 року, зменшити суму стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за договором про надання банківських послуг від 24 березня 2019 року з 70 089, 33 грн до 9 467, 43 грн. Стягнути з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги 3633,60 грн та понесені відповідачем витрати на правничу допомогу в розмірі на загальну суму 15 000 грн, з яких витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн в суді першої інстанції, в розмірі 5000 грн в суді апеляційної інстанції.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не взято до уваги та не надав належної оцінку доказам, наданих відповідачем, що відповідно до Умови і правила обслуговування в AT «Універсал Банк», Тарифи, та інші документи окрім анкети-заяви не містять підпису відповідача та позивачем не доведено, що саме ці Умови, тарифи, розумів відповідач, ознайомившись і погодившись з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Тому представник апелянта вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку (www.monobank.ua) неодноразово змінювалися самим AT «Універсал Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Умови та Правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а тому його не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Також анкета-заява не містить узгодженого сторонами розміру процентної ставки за користування кредитом, а відтак позивач безпідставно нарахував відповідачеві відсотки за користування кредитом. Кредитний ліміт склав 100 000 грн. Позивачем було долучено деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, з яких вбачається, що банком нараховувалися проценти, які зараховувались на загальну заборгованість за тілом кредиту у розмірі 53320, 57 грн, нарахування яких не передбаченого Анкетою заявою до договору про надання банківських послуг, а відтак, слід зарахувати ці кошти саме на погашення тіла кредиту. Відповідачем внесено на рахунок також 37 212 грн, що разом становить 90 532, 57 грн (53 320, 57+37 212). Отже, реальна сума заборгованості за тілом кредиту складає 9 467, 43 грн (100 000 90 532, 57)..

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду АТ «Універсал Банк»подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2025 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Стягнути з відповідачі понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано специфіку відносин між сторонами у справі, які відрізняються від типових кредитних відносин, що виникли між споживачами та АТ «Універсал Банк». Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифами за карткою Monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, та отримав їх примірники у мобільному додатку, які йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідач висловив свою згоду з вказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування клієнтом електронного цифрового підпису. Відтак сторонами погоджені усі істотні умови договору. Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб договору. Виконаний Банком розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів, період, за який нарахована заборгованість. Тому вважає, що суд мав стягнути всю визначену на підставі Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифів заборгованість.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2025 року це 90 840 грн (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 грн (3028,00 грн Х 30 = 90 840 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 1, ч.2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема: малозначні справи, що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Встановлено, що ціна позову в даній справі становить 122 742, 74 грн, що перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, колегія суддів враховує, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частини шостої статті 19 ЦПК України)(3028,00 грн Х 80 = 242 240 грн).

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому визнає її малозначною, у зв`язку з чим зазначена справа відповідно до п. п.1 , 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України може розглядатися в порядку спрощеного провадження, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, не належить до виключень із цієї категорії відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга АТ «Універсал Банк» підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Аксьонової Світлани Вікторівни не підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до положень ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що між сторонами було укладено кредитний договір від 24 березня 2019 року шляхом підписання анкети-заяви на підставі яких АБ «Універсал Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши ОСОБА_1 кредит, проте останній порушив умови договору, внаслідок чого має заборгованість у розмірі 70 089, 33 грн, що становить тіло кредиту, оскільки з суми заборгованості 122742, 74 грн підлягають відрахуванню сплачені відповідачем кошти у розмірі 37212 грн, оскільки вказані кошти не були зараховані в заборгованість за тілом кредиту, а також за мінусом 7301, 33 грн овердрафту, оскільки ця сума відноситься до іншого кредитного договору згідно заяви від 19 листопада 2021 року №2030.. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 70 089, 33 грн (122 742,74грн-37 212грн-7 301,33грн).

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не може погодитися в повній мірі, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Судом встановлено, що 24 березня 2019 року ОСОБА_1 підписав Анкету-Заяву до Договору про надання банківських послуг, відповідно до якої виявив бажання на відкриття поточного рахунку в АТ «Універсал Банк» в гривні на його ім`я (т.1 а.с.9).

Як вбачається з позовної заяви відповідачу було надано кредит у розмірі 100000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 (а.с.2 зворот).

До позовної заяви, окрім Анкети-заяви, банк додав Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Тарифи Чорної картки monobank, Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank), Паспорт споживчого кредиту (а.с.10-27).

Відповідно до розрахунку за договором б/н від 24березня 2019 року наданому позивачем, розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» станом на 09 травня 2024 року становить 122 742, 74 грн та складається із заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с.7-8).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У разі якщо сторонами зміст правочину зафіксований в одному або кількох документах. зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 ст. 639 ЦПК України також передбачається, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію N 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Частинами 4, 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Окрім того пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що мстяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону N 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект Monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту Monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

У справі встановлено, 24 березня 2019 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» (а.с.9).

Згідно ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін. Відповідно статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електроні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договором про надання банківських Анкета - заява, разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» у разі надання банківських послуг щодо продуктів (Monobank/UniversalBank), таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив і зобов`язався виконувати умови договору.

Пунктом 1 Договору про надання банківських послуг визначено, що анкета-заява є заявою на відкриття рахунку, відповідач просила відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 у гривні на своє ім`я. Відповідачу відомо, що цей рахунок забороняється використовувати для здійснення підприємницької діяльності.

У п. 6 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг Monobank відповідач надала згоду вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналогів (у тому числі її електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті нею у банку. Відповідач засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою здійснення його дій згідно з договором А також визнає, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує що всі наступні правочини (у тому числі підписання договору, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використання електронного/удосконаленого електронного підпису).

Окрім того, відповідно до п. 6 частини розділу І Умов і правил, що погодили сторони, банк та клієнт узгодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням удосконаленого електронного підпису (ЕП) у Мобільному додатку. Удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Під удосконаленим підписом розуміється вид електронного підпису, створений за результатом криптографічного перетворення електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис, з вигортанням засобу удосконаленого електронного підпису та особистого ключа, одночасно пов`язаного з підписувачем, і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію підписувала та виявити порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис.

Удосконалений електронний підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Сторони погодили використання ЕП без сертифіката ключа. Генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону клієнта, на якому встановлений Мобільний додаток лише після Ідентифікації Клієнта з використанням смартфону Клієнта. Згенерований особистий ключ Клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі. Відкритий ключ розміщується в Анкеті-Заяві, яка підписується Клієнтом.

Отже, підписанням Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем

(02c61c746a94224b2ec3d341d5c5194015d8403f898c960d2a14783053baa50230ЕП), яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Для підтвердження фактів відкриття рахунку, отримання відповідачем банківської картки та встановлення кредитного ліміту позивачем надано довідку про наявність рахунку та довідку про розмір встановленого кредитного ліміту, що є належними, допустимими та достатніми доказами.

Відповідно до п. 3 Анкети-заяви до договору відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, та погодився, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільному додатку.

Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 100 000 грн, баланс складає (мінус) 22 742, 74 грн, заборгованість складає 122 742, 74 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сум 100 000 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) 22 742, 74 грн.

Овердрафт (мінус) 22 742, 74 грн виник у зв`язку з тим, що оскільки на рахунку клієнта не вистачало власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшилася на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами.

Відповідно до пункту 5.20 розділу 2 Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту.

У зв`язку з тим, що відвідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість.

Процентна ставка (поточна) Базова процентна ставка: 3,1 % в місяць (37,2% річних). Процентна ставка (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості): 6,2 % у місяць (74,4 % річних).

Тобто у випадку коли боржник сплачує щомісячні платежі, то нараховується процента ставка базова 3,1 в місяць (37,2 % річних). У випадку коли боржник не сплачує щомісячні платежі, тобто має вже прострочену заборгованість, тоді нараховується процентна (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місць на суму загальної заборгованості 6,2 % у місяць (74,4 % річних).

Як вбачається із деталізованої виписки про рух коштів по картці, відповідачем була оформлена заява послуги «Розстрочка» на загальну суму 12 055 грн.

Розстрочка послуга, за якою Банк надає клієнту кредит з метою придбання товару на строк, визначений у заяві, а клієнт зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів.

Дана послуга оформлюється у мобільному додатку «Monobank»та затверджується електронним цифровим підписом. Відповідно до Умов користування для списання щомісячного платежу, клієнт має поповнити картку на суму регулярного платежу, якщо на рахунку недостатньо коштів, то сума регулярного платежу списується в овердрафт.

Клієнт доручає банку здійснювати погашення заборгованості щомісячно шляхом безакцептного (договірного) списання банком з поточного рахунку Основної картки Клієнта суми Щомісячного платежу відповідно до умов Кредитного договору. В разі відсутності на Поточному рахунку Клієнта власних коштів, Банк має право здійснити списання суми Щомісячного платежу за рахунок встановленого на Поточному рахунку Клієнта кредитного ліміту (збільшення заборгованості за Поточним рахунком).

В позовній заяві банк просив стягнути заборгованість з ОСОБА_1 за Договором про надання банківських послуг Monobank від 24 березня 2019 року станом на 09 травня 2023 року у сумі 122 742, 74 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). На підтвердження вказаної заборгованості банк надав розрахунок заборгованість та виписку про рух коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, виписки по особовому рахунку що ОСОБА_1 , має заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank від 24 березня 2019 рокустаном на 09 травня 2023 року у сумі 122 742, 74грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) (а.с.7-8).

Колегія суддів перевіряючи даний розрахунок заборгованості, встановила, що відповідачу нараховувалася узгоджена договором відсоткова ставка у розмірі 37,2%, 19,2 % (стовпчик 6); нараховано банком та сплачено відповідачем відсотки у розмірі 53 320, 57 грн; сума погашення за наданим кредитом у розмірі 37 212 грн (стовпчик 15); залишок поточної заборгованості у розмірі 122 742, 74 грн (стовпчик 5). Сплачена відповідачем сума у розмірі 37 212 грн зараховувалася позивачем до тіла кредиту і за мінусом даної суми загальна заборгованість за тілом кредиту залишилась несплаченою відповідачем у розмірі 122 742, 74 грн.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 199 664, 03 грн. За весь час користування карткою Боржником було проведено витрат по картці на суму 322 406, 77 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 122 742, 74 грн (322 406, 77 грн 199 664, 03 грн = 122 74, 74 грн).

Отже, із наданих позивачем доказів, зокрема виписки за особовим рахунком клієнта, розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за кредитом, що підтверджує факт укладення кредитного договору (т.1 а.с. 7-8 а.с. 78-81). Всі поповнення використовувалися відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, виникла заборгованість. В свою чергу поповнення які проводив відповідач свідчать про те, що відповідач усвідомлював, що винен банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року в справі N 554/4300/16-ц вказано, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Поставою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року N 254 виписка з особового рахунку клієнта є первинним документом та підтвердженням виконаних за день операцій.

Аналогічна за змістом норма закріплена у п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року N 75.

Отже, надані позивачем розрахунок і виписка з особового рахунку відповідача, є належними та допустимими доказами в справі, оскільки виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів по рахунку відповідача, зокрема баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитом, а розрахунок заборгованості відображає суми сплаченого як основного боргу, так суми сплачених щомісячних процентів.

Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного банком розміру заборгованості та контррозрахунку відповідачем не надано.Не довів відсутність такої заборгованості.

Зважаючи на викладені вище обставини справи та норми закону, колегія суддів вважає, що наданий банком розрахунок заборгованості є належним доказом та допустимим засобом доказування у цій справі та в сукупністю з іншими доказами свідчить про отримання відповідачем кредитних коштів. При цьому відповідачем не було спростовано факт наявності та розміру заборгованості, хоча це є його процесуальним обов`язком.

Враховуючи те, що відповідачем було у повному обсязі використано наданий йому кредитний ліміт у розмірі 100 000 грн, Банк у відповідності до п. 4.23 розділу 2 Умов і правил та п.3 Анкети-заяви, надав додаткові кредитні кошти з метою погашення відсотків за користування кредитним лімітом та прострочені платежі згідно Тарифами. Всього додатково було надано 22 742,74 грн кредитних коштів, з яких: 7301,33 грн було направлено на погашення прострочених платежів за сервісом Розстрочка (заява №20.30. від 19 листопада 2021 року), 15 441,41 грн було направлено на погашення відсотків за користування кредитним лімітом.

Таким чином, надаючи додаткові кредитні кошти з метою погашення прострочених платежів за сервісом «Розстрочка», а також відсотків за користування кредитним лімітом, Банк діяв правомірно, керуючись п.3, 10 Анкети-заяви, п.4.23 розділу 2, п.1.2.1 розділу 4, п.1.2.10 розділу 4, п. 1.2.12 розділу 4 Умов і правил.

АТ «Універсал Банк» надано суду деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку, довідку про наявність рахунку та довідку про розмір встановленого кредитного ліміту.

Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцією - є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Аналогічну позицію сформував Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 127/23910/14-ц.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» заслуговують на увагу, позовні вимоги АТ «Універсал Банк» в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 122 742, 74грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача було порушено відповідачем.

Ухвалюючи рішення по суті спору суд першої інстанції на указане уваги не звернув внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції вважає, що надані АТ «Універсал Банк» у справі докази є належними та допустимими у розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України та у своїй сукупності підтверджують те, що відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості за договором № б/н від 24 березня 2019 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_1 , станом на 09 травня 2024 року загальний розмір заборгованості відповідача з урахуванням овердрафту становить 122 742, 74 грн.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» слід задовольнити, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк» в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами і є такі, що висновки суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на відсутність доказів укладення кредитного договору з відповідачем на тих умовах, на які посилається позивач (укладення кредитного договору в електронному вигляді).

При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що, як правильно встановив суд першої інстанції, форма та порядок укладання договору відбулось в електронній формі шляхом накладення електронного цифрового підпису самого відповідача- підписання позичальником заяви-анкети та паспорту споживчого кредиту "Картка monobank" шляхом засвідчення генерацією ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який в подальшому також буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Скріншоти мобільного телефону відповідача із зазначенням відповідних дій позичальника при укладенні договору підтверджують укладання між сторонами електронного договору про надання банківських послуг з відповідними умовами. З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.

Також підлягають відхиленню й посилання скаржника ОСОБА_1 на те, що умови анкети-заяви не містять будь якого розміру відсотків, неустойки та інших платежів, що унеможливлює покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками, пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей, підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що укладання договору відбулось в електронній формі шляхом накладення електронного цифрового підпису самого відповідача, який ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява N 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява N 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

На підставі наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вимог позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню, тому підлягають перерозподілу судові витрати, понесені сторонами по справі.

Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовною заявою АТ «Універсал Банк» сплатило судовий збір у розмірі 3028грн, що підтверджується платіжним дорученням від 29 травня 2024 року (т.1 а.с.5).

При зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 3633,60 грн, що підтверджується квитанцію від 14 лютого 2025 року (т.2 а.с.176), АТ «Універсал Банк» сплатило судовий збір у розмірі 4542 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 07 лютого 2025 року (т.2 а.с.202).

Оскільки у справі, що розглядається, позов задоволено в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028грн, за подання апеляційної скарги у розмірі 4542грн (3028х150%), а всього у розмірі 7570грн (3028+4542).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Аксьонової Світлани Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2025 року у цій справі скасувати, прийняти нову постанову наступного змісту.

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 24 березня 2019 року у сумі 122 742, 74гривень ( тіло кредиту).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 7570 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 10 квітня 2025 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Кочеткова І.В. Кухар С.В.