Рішення

Іменем України

09 квітня 2025 року місто Чернігів

Справа №751/2284/20

Провадження №2/751/355/25

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Барбаш М. В.

учасники справи:

представник позивача Манжула Н.Л.

відповідач ОСОБА_1 (не з`явився)

представник відповідача адвокат Селюх А.В.

розглянувши цивільну справу за правилами загального позовного провадження, за позовною заявою Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів, набутих (збережених) без достатніх правових підстав,

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Чернігівська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, набутих (збережених) без достатньої правової підстави, у розмірі 631444 гривень 29 копійок.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що у власності територіальної громади міста Чернігова перебуває земельна ділянка кадастровий номер :01:036:0583, площею 0,7613га, розташована у АДРЕСА_1 . З моменту формування земельної ділянки, на початку її обігу як об`єкту цивільного права, це майно перебуває у фактичному володінні та користуванні громадянина ОСОБА_1 . Відповідач володіє та користується земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючих документів, кошти за користування земельною ділянкою позивачу не сплачує. У результаті цього власник земельної ділянки, в інтересах якого діє Чернігівська міська рада, не отримав дохід, який мав одержати від майна, чим порушено його права та законні інтереси.

Пунктом 36 рішення Чернігівської міської ради від 07.10.2015 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» (53 сесія 6 скликання) ОСОБА_1 затверджено проект відведення та передано земельну ділянку (кадастровий номер :01:036:0583) у короткострокову оренду, строком до 08.10.2020 року, площею 0,7613га, по АДРЕСА_2 , для експлуатації об`єктів нерухомості промислового використання. Однак договір оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем укладений не був.

Отже відповідач, не оформивши належно правовідносини щодо користування земельною ділянкою (договір оренди земельної ділянки), набув майно за відсутності достатньої правової підстави, у результаті чого за період з 07.10.2015 до 31.12.2019 року позивач не одержав дохід від набутого відповідачем майна у сумі 631444 гривні 29 копійок, тому на підставі ст. 1212 ЦК України, вказана сума грошових коштів має бути стягнута з відповідача на користь позивача.

Зазначають, що на адресу відповідача неодноразово направлявся для підписання проект договору оренди земельної ділянки .

Листами ГУ ДФС у Чернігівській області повідомлено про відсутність декларування відповідачем земельної ділянки кадастровий номер :01:036:0583, площею 0,7613га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 ., та сплати ним орендної плати за землю, за період з 2015 року до 2019 року.

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.02.2019 року № 418 нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:036:0583 становить 12390842 гривень 67 копійок.

Листом відділу у м. Чернігові ГУ Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області від 04.08.2017 року № 215/409-17-0.36 деталізований розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :01:036:058, площею 0,7613га, наступний:

станом на 01.01.2015 459,27 грн /1м2;

станом на 01.01.2016 658,20 грн /1м2;

станом на 01.01.2017 697,55 грн /1м2;

станом на 01.01.2018 651,03 грн /1м2;

станом на 01.01.2019 651,03 грн /1м2.

База нарахування орендної плати ( нормативна грошова оцінка земельної ділянки) визначена виходячи з даних, наведених у вказаному листі , та виходячи з цільового призначення « Для експлуатації об`єктів нерухомості промислового використання», визначено відповідно до п.36 рішення Чернігівської міської ради від 07.10.2015 року.

21.05.2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позову та вважає його безпідставним (т.1 а.с. 125-135, 136-48).

Заперечення обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.2001 року придбав нерухоме майно склад, літ. А-1, площею 355 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому 16.10.2001 року уклав із виконкомом Чернігівської міської ради договір на право тимчасового користування землею, у т.ч. на умовах оренди, за умовами якого прийняв у тимчасове довгострокове користування, строком на 10 років, земельну ділянку загальною площею 1,2687га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Вказану земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі землі та присвоєно кадастровий номер :01:036:0217.

Відповідач повідомив Чернігівську міську раду 05.09.2011 року про бажання поновити договір та запропонував проект додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі. У подальшому жодних заперечень та вимог повернути земельну ділянку від Чернігівської міської ради він не отримував. Вважає, що Договір оренди землі було автоматично за законом поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, отже він є законним орендарем земельної ділянки строком до 16.10.2021 року.

Крім того, Чернігівська міська рада у серпні 2012 року зверталася до відповідача з питання будівництва дороги на частині земельної ділянки, що свідчить про те, що позивач вважав Договір оренди землі поновленим та вважав відповідача законним орендарем земельної ділянки. Право оренди земельної ділянки відповідача наразі не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак Договір оренди землі був зареєстрований належно, у відповідності до вимог законодавства, що підтверджується написом у самому договорі «Зареєстрований у книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 16.10.2001 року під №1558».

Звертає увагу, що договір оренди землі сторонами спору припинено або розірвано не було, новий договір оренди на вказану вище земельну ділянку, також не укладався. Крім того, фактична відсутність у Державному земельному кадастрі даних про земельну ділянку за кадастровим номером :01:036:0217 не може свідчити про відсутність у відповідача права оренди на неї. Земельна ділянка, що стала предметом рішення Чернігівської міської ради від 07.10.2015 року з кадастровим номером :01:036:0583 площею 0,7613га могла бути сформована виключно шляхом виділу або поділу земельної ділянки загальною площею 1,2687га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:036:0217. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів поділу вказаної вище земельної ділянки, як і не містять доказів, що свідчать про припинення існування земельної ділянки.

Крім того, звертає увагу, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б давали можливість встановити, що відповідач фактично використовував земельну ділянку з кадастровим номером :01:036:0583 площею 0,7613га у повному обсязі, оскільки у позові позивач зазначає, що площа нерухомості належної відповідачу та розміщеної на земельній ділянці становить лише 0,0355га. Крім частини земельної ділянки, на якій розташована нерухомість, позивач не надав жодних доказів фактичного використання відповідачем земельної ділянки.

Зазначає, що у випадку, якщо суд дійде висновку про законність вимог позивача, відповідач просить суд застосувати позовну давність.

01.06.2020 року позивач подав відповідь на відзив ( т.1 а.с. 152-163)

Позивач зазначає, що відомості у Державному земельному кадастрі із ідентифікатором :01:036:0217 відсутні, а право власності або користування щодо неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про земельну ділянку не зареєстровані. Тому, є неможливим встановлення параметрів щодо вказаної відповідачем земельної ділянки та їх офіційне визнання, в силу ст. 2 Закону України «Про державний земельний кадастр». Позивач заперечує, що земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1,2687га, з цифровим позначенням :01:036:0217, є об`єктом цивільних прав.

Земельне законодавство, яке було чинне на момент виникнення правовідносин за договором про право тимчасового користування землею ( у тому числі на умовах оренди) від 16.10.2001 року №1558, передбачало такі види користування земельною ділянкою: короткострокове, довгострокове користування та оренда. За вказаним договором земельна ділянка була передана відповідачу в тимчасове, довгострокове користування строком на 10 років, із зобов`язанням вносити плату за землю щорічно, у вигляді земельного податку. Отже, земельна ділянка була передана не на умовах оренди та не передбачала сплату орендної плати.

На момент спливу 10-ти річного строку дії договору про право тимчасового користування землею ( у тому числі на умовах оренди) від 16.10.2001 року №1558, правове регулювання суспільних відносин щодо користування земельними ділянками істотно змінилось, у зв`язку з набуттям чинності 01.01.2002 року Земельного кодексу України. Отже, 10-ти річний строк, встановлений для тимчасового довгострокового користування сплив, а відсутність відповідного рішення щодо передачі земельної ділянки у постійне користування чи в оренду, обумовили настання юридичного факту у вигляді припинення речових прав у вигляді тимчасового довгострокового користування на земельну ділянку площею 1,2687га, номер :01:036:0217. Крім того, станом на 16.10.2011 року сільські, селищні, міські ради втратили повноваження з розпорядження земельними ділянками державної власності, включаючи повноваження з передачі таких ділянок у постійне користування та в оренду, при тому що вказана вище земельна ділянка залишилась у складі земель державної власності.

Із набранням чинності 01.01.2013 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», вказана вище земельна ділянка перейшла, в порядку розмежування, у комунальну власність. Отже, позивач набув правосуб`єктності щодо реалізації від імені територіальної громади повноважень власника ділянки, зокрема шляхом надання дозволів на розроблення та затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок і надання їх в оренду.

Договір про право тимчасового користування землею ( у тому числі на умовах оренди) від 16.10.2001 року №1558 не є договором оренди землі, не містить переважну більшість умов і додатків, необхідних для виникнення орендних земельних правовідносин, а отже не може бути поновлений у порядку поновлення договорів оренди землі.

Щодо посилання відповідача на обставину звернення з листом №11 від 05.09.2011 року про поновлення договору користування земельною ділянкою, зазначає, що відповідач не надав належних та допустимих доказів вручення або надсилання вказаного листа адресату.

Податкове законодавство не передбачає звільнення платників єдиного податку від сплати орендної плати за землю. Відповідач не звертався до позивача з клопотанням про надання відстрочки, розстрочки зі сплати орендної плати за земельну ділянку або про звільнення від зазначених платежів (надання податкової пільги).

Враховуючи припинення договору про право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) від 16.01.2001 №558, у зв`язку зі спливом 10-ти річного строку, а також з метою подальшого впорядкування земельних правовідносин, відповідач звернувся до позивача з клопотанням надати дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,0739 га по АДРЕСА_3 .

Після надання позивачем відповідного дозволу, відповідач замовив Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для експлуатації об`єктів нерухомості (промислове використання) загальною площею 0,7613 га за адресою: АДРЕСА_3 , який у подальшому направив позивачу для розгляду. Результат розгляду даних документів відображено в п.36 рішення Чернігівської міської ради від 07.10.2015 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» (53 сесія 6 скликання), яким затверджений проект землеустрою та погоджені інші істотні умови передачі земельної ділянки відповідачу в оренду.

Отже, на підставі спільного волевиявлення позивача та відповідача була сформована нова земельна ділянка, а саме: встановлено її місцерозташування із визначенням меж у натурі за адресою АДРЕСА_1 , встановлена фактична площа 0,7613га, а також внесені дані до Державного земельного кадастру із присвоєнням кадастрового номеру :01:036:0583.

Отже заперечення відповідача, що він не використовує земельну ділянку кадастровий номер :01:036:0583, площею 0,7613га повністю спростовується його ж заявою про те, що він фактично використовує земельну ділянку з цифровим позначенням :01:036:0217 площею 1,2687га. Нова земельна ділянка кадастровий номер :01:036:0583 площею 0,7613га була сформована із попередньої земельної ділянки, що має цифрове позначення :01:036:0217, площею 1,2687 га, тобто перша знаходиться в картографічних межах другої, а відтак фактично безперервно використовується відповідачем.

Позивач вважає, що пропуск строку давності обумовлений недобросовісною поведінкою відповідача, що з урахуванням конкретних обставин справи є поважною причиною.

06.07.2020 року відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (т. 1 а.с. 246-247).

Відповідач зазначає, що не погоджується з доводами позивача, що земельна ділянка загальною площею 1,2687га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , не має кадастрового номеру. Наголошує на тому, що Законом України «Про державний земельний кадастр» введений у дію 07.07.2011 року, компетентні державні органи повинні були автоматично перенести дані з Державного реєстру землі до Державного земельного кадастру.

Основним аргументом позивача стало те, що Договір оренди не є договором оренди, а договором тимчасового користування, тому до нього не застосовується поновлення. Відповідач звертає увагу, що Земельний кодекс України вступив у дію 01.01.2002, тобто через один місяць з моменту укладення Договору оренди. Відповідач,у відповідності до вимог ст.92 ЗК України, не може бути суб`єктом права постійного користування та являється землекористувачем на умовах оренди. Позивач, як власник земельної ділянки, жодного разу не звернувся до відповідача з вимогами повернути ділянки, крім звернення у 2012 році, після автоматичного поновлення договору, з приводу дозволу на будівництво дороги, на що він надав згоду.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.10.2020 року у задоволенні позовних вимог Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів, набутих (збережених) без достатніх правових підстав відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2021 року вказане рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08.12.2021 року рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.10.2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд Новозаводському районному суду міста Чернігова.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2022 року визначено головуючого суддю у справі Карапуту О.О. (т.3 а.с.140).

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2023 року головуючим суддею визначено суддю Ченцову С.М.

Ухвалою суду від 28.02.2023 року справу прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Протокольною ухвалою суду від 18.10.2023 року постановлено перейти до розгляду цивільної справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові, у відповіді на відзив та наявні у справі докази. Додатково пояснила, що об`єкт нерухомого майна, а саме земельна ділянка знаходиться у фізичної особи, тому спір підлягає розгляду відповідно до ЦПК України. У випадку застосування строку позовної давності, просить стягнути із відповідача кошти, набуті (збережені) без достатньої правової підстави, у розмірі 416421 гривні 40 копійок.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини викладені у відзиві, запереченні на відповідь на відзив. У судових дебатах письмово виклав правову позицію щодо заявлених правових вимог. Вимоги позивача вважає необґрунтованими, також вважає, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з цих підстав просить закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Також, відповідачем подана заява про застосування строку позовної давності.

У судовому засіданні експерт Вадим Курінний, роз`яснюючи висновок судової земельно-технічної експертизи № 485/24-24 від 23.08.2024 року, пояснив, що земельна ділянка відповідача за адресою : АДРЕСА_1 , не відповідає площі, зазначеній в технічній документації, ні за формою, ні за розміром. На земельній ділянці наявні дороги по яких можна доїхати до бомбосховища, наявні великі дерева, всередині земельної ділянки наявне асфальтове покриття. Цільове призначення земельної ділянки не встановлювалося, оскільки це не входить до компетенції експерта.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею виданого виконкомом Чернігівської міської ради народних депутатів від 05.01.1994 року Орендному підприємству «Чернігівська фабрика первинної обробки вовни» надано у постійне користування 32,94га землі для виробничих потреб, до якого в подальшому вносились зміни (т.1 а.с. 10-21).

02 серпня 2001 року між приватним підприємцем ОСОБА_1 , як покупцем, та ВАТ «Чернігіввовна», як продавцем, укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна від 02.08.2001, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Антіпіною Т. А. за № 2725, відповідно до умов якого, продавець передав у власність покупця ОСОБА_1 нерухоме майно - склад літ. «А-1» площею 355м2, що розташований за адресою:

АДРЕСА_1 . Правовстановлюючим документом, що підтверджує право тимчасового, довгострокового користування продавцем земельною ділянкою загальною площею 31,94га,, на якій знаходиться склад, є Державний акт на право постійного користування землею від 05.01.1994, виданий виконавчим комітетом Чернігівської міської ради та зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №168 (т.1 а.с. 22).

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.2001 року, належить ОСОБА_1 (т.1 а.с. 23).

Пунктом 26 рішення виконкому міської ради № 250 від 15 жовтня 2001 року, згідно з договором купівлі продажу від 02.08.2001 року, вилучено із постійного землекористування ВАТ «Чернігіввовна» земельну ділянку площею 1,2659га по АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 21).

Відповідно до договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 16 жовтня 2001 року виконкомом Чернігівської міської ради на підставі рішення від 15 жовтня 2001 року № 250 передано приватному підприємцю ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 1,2687га в тимчасове, довгострокове користування, строком на 10 років, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 53).

Вказана земельна ділянка має загальну площу 1,2687га, на неї виготовлений ситуаційний план, зроблено опис та погодження меж землекористування, а також присвоєно кадастровий номер :01:036:0217 (т. 1 а.с. 54, 137, 137а).

Пунктом 3.13 рішення Чернігівської міської ради 26 грудня 2014 року «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам», ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення, при умові розроблення та затвердження в установленому порядку землевпорядної документації протягом року, на земельну ділянку, орієнтовною площею 1,0739 га по АДРЕСА_3 для експлуатації об`єктів нерухомості (промислове використання) з подальшою передачею ділянки в оренду (т. 1 а.с. 29).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 15.02.2015 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 розроблений Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_1 для експлуатації об`єктів нерухомості (промислове використання) загальною площею 0,7613га за адресою: АДРЕСА_2 на території Чернігівської міської ради (т.1 а.с. 25-48).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 25.09.2015 року вищезазначений проект землеустрою, був переданий на розгляд до Чернігівської міської ради (т.1 а.с. 24)

Пунктом 36 рішення Чернігівської міської ради від 07 жовтня 2015 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» (53 сесія 6 скликання) ОСОБА_1 затверджено проект відведення та передано земельну ділянку (кадастровий номер :01:036:0583) в короткострокову оренду, строком до 08.10.2020 року, площею 0,7613га по АДРЕСА_2 , для експлуатації об`єктів нерухомості промислового використання (землі промисловості). Встановлено розмір орендної плати на рівні 3 відсотків нормативної грошової оцінки (т.1 а.с. 49).

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.12.2018 року по справі №750/5795/18 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 36 рішення Чернігівської міської ради від 07 жовтня 2015 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам». Судом встановлені такі обставини: земельна ділянка по АДРЕСА_3 площею 0,7613 га є сформованою , їй присвоєно кадастровий номер :01:036:0583. (т.1 а.с. 50-52).

Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради на адресу ОСОБА_1 неодноразово направлялись повідомлення, а саме: № 1752 від 23.02.2017 року, № 2908 від 24.04.2017 року, № 555/2-08/19 від 28.03.2019 року, № 226/811/2-08 від 16.03.2020 року про необхідність укладення договору оренди земельної ділянки, а також надсилалися проект договору оренди земельної ділянки, розрахунок розміру орендної плати та витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (т.1 а.с. 55, 57, 58).

24.03.2020 року ОСОБА_1 отримав повідомлення про укладення договору з відповідними документами від 16.03.2020 року (т.1 а.с. 64-71)

Відповідно до повідомлення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 02.10.2017 року № 4078/9/25-01-13-03, ФОП ОСОБА_1 протягом 2015-2017 років податкові декларації по платі за земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 , площею 0,7613 га не подавав та орендну плату за землю не сплачував (т.1 а.с. 73).

Згідно із повідомленням Чернігівського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області № 2866/9/25-01-53-06-7 від 26.04.2019 року, відсутня інформація щодо укладеного договору оренди земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,7613 га з громадянином ОСОБА_1 , податкові декларації з орендної плати за землю з ФОП протягом 2018-2019 років не подавались (т.1 а.с. 75).

Відповідно до листа вих.№11 від 05.09.2011 року адресованого голові Чернігівської міської ради Лобоском В.П., у зв`язку з закінченням строку дії договору користування земельною ділянкою площею 1,2687га від 16.10.2001 року, мав намір поновити умови договору та надавав проект додаткової угоди (т.1 а.с. 138, 139).

Згідно із довідкою виконавчого комітету Чернігівської міської ради вказаний лист від ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради не надходив (т. 1 а.с.164).

Із заяви від 08.08. 2012 року, вх.№ Л-4031-2, адресованої голові Чернігівської міської ради, ПП ОСОБА_1 не заперечує проти будівництва автомобільної дороги, що буде відбуватися на частині земельної ділянки площею 0,1948га по АДРЕСА_3 , якою він користується (т. 1 а.с. 148)

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року по справі №620/958/20, задоволено позов ФОП ОСОБА_1 до КП «Муніципальна варта» Чернігівської міської ради, визнано протиправним та скасовано припис №000934 від 13.03.2020 року про усунення порушень правил благоустрою м.Чернігова шляхом демонтажу паркану (т. 1 а.с. 183-186).

Згідно із витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №418 від 25.02.2019 нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:036:0583 становить 12390842,67 грн. (т.1 а.с. 76)

Відповідно до листа відділу у м.Чернігові Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.06.2020 року в державному земельному кадастрі відсутні відомості про земельну ділянку :01:036:0217, тому надати будь-яку інформацію щодо неї немає можливості та законних підстав (т. 1 а.с. 175, 165).

Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :01:036:0583 належить територіальній громаді м.Чернігова (т.2 а.с. 65-66)

Рішенням Чернігівської міської ради № 53/VII-22 від 30.04. 2020 року пункт 36 рішення Чернігівської міської ради від 07.10.2015 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» (53 сесія 6 скликання) у частині передачі ОСОБА_1 земельної ділянки (кадастровий номер :01:036:0583) в короткострокову оренду, строком до 8 жовтня 2020 року, площею 0,7613га, по АДРЕСА_5 , для експлуатації об`єктів нерухомості промислового використання, визнаний таким, що втратив чинність з 30.04.2020 року (т. 2 а.с. 67).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Статею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Положеннями статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тобто, стаття визначає безпідставне збагачення відповідача, набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. У даному випадку мова йде про кошти, (орендна плата), які б одержала Чернігівська міська рада, якби її право не було порушено, а відповідач виконав свій обов`язок по оформленню правовстановлюючих документів на право користування зазначеної земельної ділянки у м. Чернігові.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України). Такий правовий висновок відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19).

Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Предметом спору у справі є стягнення коштів за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою площею 0,7613га, розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:036:0583, без укладення відповідного договору оренди цієї земельної ділянки.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Отже, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, обов`язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому має значення лише сам об`єктивний результат: наявність безпідставного збагачення.

Враховуючи викладене вище, ОСОБА_1 , як фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї земельної ділянки Чернігівської міської ради, зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Згідно наданого позивачем розрахунку розмір орендної плати за використання відповідачем земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 за період з 07.10.2015 до 31.12.2019 року становить 631444 гривні 29 копійок.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України). Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Зазначає, що позов поданий 07.04.2020 року, отже за зобов`язаннями щодо плати за землю, строк яких настав до 07.04.2017 року, сплинув строк позовної давності.

Враховуючи викладене, суд застосувавши строк позовної давності, дійшов висновку, що позовні вимоги Чернігівської міської ради підлягають задоволенню частково, в розмірі 416421 гривні 20 копійок.

V. Розподіл судових витрат.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.9), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.п. 9, 10 ч. 1 ст. 5 закону «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю, та особи віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 є особою з 2 групою інвалідності (т. 1 а.с. 111).

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (т.1 а.с. 112).

За таких обставин, ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись статею 1212 ЦК України, статтями 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів, набутих (збережених) без достатніх правових підстав задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Чернігівської міської ради кошти у розмірі 416421 гривні 20 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 09.04.2024 року

Позивач: Чернігівська міська рада (місцезнаходження: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, )

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя С. М. Ченцова