КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 320/5032/21 Апеляційне провадження № 22-з/824/460/2025Головуючий у суді першої інстанції - Шабрацький Г.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного суду від 06.02.2024 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Таращанського районного суду Київської області від 30.10.2023 скасовано. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області у виправленні помилок про розміщення даних по земельних ділянках з кадастровими номерами: :01:004:0042 та :01:004:0043 з відхиленням від їх фактичного місця розташування протиправною. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області привести у відповідність дані Державного земельного кадастру України про розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0042 та :01:004:0043 та їх фактичне розташування, з урахуванням суміжних землеволодінь та землекористувань. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 5 368 грн. 00 коп. (т. 2 а.с. 183-190).

05.03.2025 до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 06.02.2024, у якій остання просить роз`яснити відповідачу його дії для обов`язкового виконання постанови Київського апеляційного суду від 06.02.2024.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду Київського апеляційного суду від 05.03.2025 визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Мазурик О.Ф, судді: Немировська О.В., Желепа О.В.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07.03.2025 матеріали справи витребувано з Таращанського районного суду Київської області.

25.03.2025 матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду.

Розпорядженням Київського апеляційного суду № 636/06.1-01/25 від 18.04.2025, відповідно до п. 2.3.43 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та підпункту 5.4. пункту 5 Розділу ІІ Засад використання автоматизованої системи документообігу Київського апеляційного суду, призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 320/5032/21 (а/п 22-з/824/460/2025).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 18.04.2025 визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Оніщук М.І., судді: Кафілова О.В., Шебуєва В.А.

21.04.2025 матеріали цивільної справи № 320/5032/21 передані у провадження судді-доповідача Онішука М.І.

За вимог ч. 3 ст. 271 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення

Учасники справи в судове засідання не викликалися у зв`язку з відсутністю такої необхідності.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У постанові від 21.03.2019 у справі № 807/1689/14 Верховний Суд вказав, що рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно бути гранично повним, зрозумілим, чітким, обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення.

Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

У разі, коли судове рішення не відповідає вказаним критеріям, останнє підлягає роз`ясненню судом, який ухвалив вказане судове рішення за заявою учасника справи.

Критерії прийняття до розгляду, а також особливості розгляду судами заяв роз`яснення судових рішень встановлені статтею 271 ЦПК України.

Згідно з положеннями вказаної статті, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане, або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Верховним Судом у постанові від 13.09.2019 у справі №816/1512/15 зазначено, що роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Зокрема, це стосується недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення. Підставою для подання заяви про роз`яснення рішення, є його незрозумілість.

Таким чином, у заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає неясність рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Верховний Суд у постанові від 30.04.2020 у справі № 22а-11177/08 також вказав, що фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.

Системне тлумачення вищевказаних положень процесуального закону дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні відповідної неясності і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Подібні висновки також були неодноразово висловлені у постановах Верховного Суду від 26.01.2018 у справі №138/815/17, від 16.07.2020 у справі № 619/3407/16-а, від 30.12.2020 у справі №766/9580/17, від 26.05.2022 у справі №620/1269/20.

Відповідно до роз`яснень, викладених пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Звертаючись до апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови, заявниця не зазначила, в чому полягає неясність судового рішення, незрозумілість та/або неможливість виконання рішення суду, що б вказувало на необхідність відповідного роз`яснення. При цьому, доводи заяви ОСОБА_1 зводяться лише до невиконання рішення суду відповідачем.

В той же час, невиконання відповідачем рішення суду не може бути предметом розгляду заяви про роз`яснення постанови суду, шляхом надання вказівок відповідачу щодо виконання рішення суду. При цьому, колегія суддів звертає увагу заявниці на те, що порядок примусового виконання рішення суду немайнового характеру урегульований ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, проаналізувавши постанову Київського апеляційного суду від 06.02.2025 у взаємозв`язку з мотивами поданої ОСОБА_1 заяви про її роз`яснення, колегія суддів доходить висновку, що доводи заявниці не стосуються питання незрозумілості/нечіткості постанови апеляційного суду, а зводяться виключно до порядку виконання відповідачем судового рішення, що не вказує на необхідність роз`яснення такого судового рішення, яке є чітким і зрозумілим, набрало законної сили, а отже підлягає обов`язковому виконанню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що зміст постанови Київського апеляційного суду від 06.02.2024 є чітким і зрозумілим, однозначним та не допускає подвійного трактування, а тому відсутні підстави для роз`яснення указаного судового рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 271, 389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова