Справа № 189/2122/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.04.2025 року с-ще Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - Лукінова К.С.,

При секретарі Копиці С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори Кривошей Ольга Григорівна про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа: Державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори Кривошей Ольга Григорівна про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, а саме просить: встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім?єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2017 року по день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позову зазначає, що Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого 20.12.2022 року Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , актовий запис № 2103. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді 2/3 частини житлового будинку загальною площею 34,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 виданого виконкомом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області 22.02.1999 року чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер. Інші родичі, в тому числі діти в ОСОБА_3 відсутні. 3 акту від 14.06.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 спільно проживала однією сім?єю з ОСОБА_3 з 2017 року, доглядала за нею, водила до лікаря, купувала ліки, продукти, готувала їжу, прала одяг та білизну, прибирала в будинку, сплачувала комунальні послуги, допомагала в особистій гігієні, купувала дрова, топила плиту, тощо, до самого моменту смерті ОСОБА_3 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Похованням ОСОБА_3 також займалася ОСОБА_1 , сплачувала кошти за поховання та реєструвала смерть ОСОБА_3 . Встановлення факту спільного проживання з померлою потрібно для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення.

Третя особа: Державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори Кривошей О.Г. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, рішення просить винести на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

11.04.2025 року допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначила, що вона є сусідкою позивачки ОСОБА_1 . Позивачка разом з померлою ОСОБА_3 були подругами з дитинства, разом ходили до школи, університету, працювали також разом. Коли ОСОБА_3 перебувала у лікарні, позивачка ОСОБА_1 приїздила до неї, привозила ліки. Потім коли покійну виписали з лікарні, позивачка ходила до неї додому. Речей позивачки в будинку ОСОБА_3 було небагато, так як всі її речі знаходилися за місцем її проживання. На питання суду чи проживала позивачка з покійною чи доглядала за нею, свідок зазначила, що скоріше доглядала, допомагала покійній, ночувала в неї.

11.04.2025 року допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначила, що позивачка ходила разом в школу з померлою ОСОБА_3 . Коли ОСОБА_3 перебувала у лікарні, позивачка ОСОБА_1 приїздила до неї. Коли ОСОБА_3 померла, похованням займалася ОСОБА_1 , сплачувала кошти за поховання.

Заслухавши пояснення свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів, де зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст. 16 ЦК України.

За приписами ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Відповідно до ст. ст. 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами першої та другої ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), підлягають врахуванню правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів:

а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем;

б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 20.12.2022 року Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 2103 (а.с. 8).

Померла ОСОБА_3 на день смерті була власницею 2/3 частини житлового будинку загальною площею 34,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 28.02.2023 року державним нотаріусом Покровської Державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кохан О.Г., зареєстрованого в реєстрі за №665 (а.с. 6).

17.07.2024 року постановою державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кривошей О.Г., ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку зі тим, що ОСОБА_1 не надала документи, що підтверджують родинні стосунки з померлою чи рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, чи рішення суду про перебування на утриманні спадкодавця (а.с. 11).

14.10.2024 року на виконання ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області по справі №189/2122/24, державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області було надано суду заповіти складені та посвідчені ОСОБА_3 .

Відповідно до заповіту, зареєстрованого 27.06.2017 року за №170, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я за законом матиму право заповідаю ОСОБА_2 , 1984 року народження» (а.с.47, зворот).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

За приписами статтей12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2ст. 77 ЦПК України).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що заявник повинен довести належними доказами не лише факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а і факт ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно з ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями ч. 2ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, на підтвердження своїх вимог, позивачкою надано акт від 14 червня 2023 року, в якому вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та проживала та вела спільне господарство з ОСОБА_3 з 2017 року (за словами свідків) (а.с.9).

Даний акт не заслуговує на увагу суду, як доказ того, що позивачка проживала з померло ОСОБА_3 , оскільки акт складений зі слів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Крім того, не підтвердили факту проживання позивачки та померлої допитані свідки, які зазначали, що позивачка доглядала за ОСОБА_3 , проходила до покійної додому, залишалася ночувати. Жоден з допитаних свідків не вказав на спільне проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 .

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачкою не було доведено факту її проживання однією сім`єю із померлою ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що позивачкою на підтвердження заявлених позовних вимог не надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про безпідставність, необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, в зв`язку з чим, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1216-1218, 1261, 1264, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 15, 19, 76-81, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори Кривошей Ольга Григорівна про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.С. Лукінова

16.04.2025