ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4283/25 Справа № 204/8956/24 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Макарова М.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 13 листопада 2018 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку: http://privatbank.ua/terms. На підставі анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 50 000 грн. Для отримання доступу до рахунку відповідач отримав кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії - 10/22, тип «Універсальна GOLD». Позивач вважає, що Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах Договору та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 25 серпня 2024 року має заборгованість в розмірі 36905,63 грн, яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту 36905,63 грн. На підставі викладеного АТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_1 зазначений розмір заборгованості за кредитним договором б/н від 13 листопада 2018 року та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2025 року відмовлено у повному обсязі у задоволенні позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду від 17 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, постановленого з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду першої інстанції викладених у рішенні обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Звернувшись до суду з позовом, АТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що 13 листопада 2018 року ОСОБА_1 підписала власноручно анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку: http://privatbank.ua/terms. Також зазначав, що на підставі анкети заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 50 000 грн., що зазначено у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Виписки по рахунку (а.с. 1, 66, 68-71).

АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що у виписці по рахунку коштів чітко прослідковується факт використання відповідачем кредитними коштами, а також часткова сплата заборгованості. Для отримання доступу до картрахунку та використовування кредитного ліміту відповідач згідно довідки про видані картки отримав кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії 10/22, тип «Універсальна GOLD» (а.с. 1, 67). Вважає, що активація відповідачем картки, користування картковим рахунком свідчить про укладання сторонами кредитного договору, що зокрема підтверджується розрахунком заборгованості та банківською випискою (а.с. 1-2, 6-11, 68-71).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції посилався на їх недоведеність належними та допустимими доказами у справі, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного засування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Встановлено, 13 листопада 2018 року ОСОБА_1 підписала три Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 12, 13).

Вказані Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 13 листопада 2018 року, крім особистих та контактних даних ОСОБА_1 , не містять розміру кредитного ліміту, виду кредитної карти, процентної ставки, розмір обов`язкового щомісячного платежу, тощо, проте містять посилання на те, що їх підписанням відповідач згідно ст. 634 ЦК України у повному обсязі приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет, (а.с. 74-81).

Банк зазначав, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ОСОБА_1 приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку: http://privatbank.ua/terms та підтвердила, що повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк».

На підтвердження умов кредитування, АТ КБ «ПриватБанк» також надав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» (а.с. 17), Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.18-65).

Проте, надані Банком Витяги з Тарифів і Умов підпису позичальника не містять, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів, які викладені на банківському сайті не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідний правовий висновок викладений також у постанові Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19 та постанові Верховного Суду від 03.03.2021 року у справ №669/573/18, провадження № 61-6724ск19.

Разом з тим, зі змісту наявної у матеріалах справи Довідки про видані кредитні картки ОСОБА_1 , встановлено, що 13 листопада 2018 року ОСОБА_1 було видано кредитну картку номером НОМЕР_1 , строком дії: 10/22, тип «Універсальна GOLD» (а.с. 67).

З відомостей Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої та ОСОБА_1 встановлено, що старт кредитного рахунку за номером картки НОМЕР_1 відбувся 13 листопада 2018 року із встановленням кредитного ліміту в розмірі 14 000 грн. який в подальшому Банком збільшувався, станом на 23 січня 2023 рік кредитний ліміт було зменшено до 0,00 грн. (а.с. 66).

За приписами ч. 1 ст. 1046, ч. 2 ст. 1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей.

З наявної в матеріалах справи банківської Виписки за договором б/н за період з 13 листопада 2018 року по 02 вересня 2024 року встановлено, що фактично на ім`я ОСОБА_1 13 листопада 2018 року було від відкрито рахунок, номер картки за яким відповідає зазначеному у довідці про видані картки та довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої та ОСОБА_1 : НОМЕР_1 та з 13 листопада 2018 року відбувся початок користування цим рахунком фактично до 31 жовтня 2022 року, включно, у тому числі і розміром збільшеного Банком кредитного ліміту, шляхом переказу наданих кредитних коштів на інші рахунки, купівлею товарів та послуг за рахунок наявних на ньому коштів. При цьому, з аналізу наявних у ній відомостей щодо розміру використаних та повернутих грошових коштів встановлено, що використані грошові кошти за були повернуті на рахунок не в повному обсязі, станом на 24 серпня 2024 рік наявна заборгованість в розмірі 35 905,63 грн (а.с. 68-71).

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Отже, встановлено, що 13 листопада 2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір за яким Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, проте ОСОБА_1 використані кредитні кошти у повному обсязі не повернула, а отже на підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконання обов`язку з повернення фактично отриманої і не повернутої суми кредитних коштів.

Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду України викладеної у постанові від 03 липня 2019 року (провадження 14-131цс19).

ОСОБА_1 не надала суду доказів на спростування заявленого розміру заборгованості.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором б/н від 13 листопада 2018 року у розмірі 36 905,63 грн. станом на 25 серпня 2024 рік, що складається із заборгованості за тілом кредиту є доведеними та обґрунтованими.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно з частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції у загальній сумі сумі 6 056 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 листопада 2018 року у розмірі 36 905 гривень 63 копійки станом на 28 серпня 2024 рік, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 36 905 гривень 63 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції та перегляд рішення в суді апеляційної інстанції в розмірі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2025 року.

Головуючий суддя І.А. Єлізаренко

Судді О.В. Свистунова

М.О. Макаров