№ 2/688/539/25
Ухвала

29 квітня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гошовської О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання повернути грошові кошти,

встановив:

06.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить зобов`язати відповідача повернути позивачу грошові кошти в сумі 617550 грн, що складаються з завдатку в розмірі 308775 грн, додатково нарахованої суми в розмірі 308775 грн, сплачений судовий збір.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.12.2024, залишеною без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 04.02.2025, цивільну справу передано на розгляд до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.03.2025 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 14 год 00 хв 07.04.2025.

17.03.2025 до суду надійшла заява про укладення мирової угоди, підписана сторонами, у якій вони домовились, що відповідач визнає позов в повному обсязі. Позивач погоджується прийняти в якості виконання грошового зобов`язання відповідачем в тимчасове безоплатне користування квартиру з обладнанням за адресою: АДРЕСА_1 (далі майно), що належить відповідачу на праві приватної власності. Сторони домовились на протязі місяця після затвердження та визнання даної мирової угоди Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області укласти договір безоплатного користування майном (далі договір), основними умовами якого є:

- відповідач (позичкодавець) передає майно в безоплатне тимчасове користування позивачу (користувачу), а останній зобов`язується повернути те саме майно;

- майно передається в тимчасове безоплатне користування за актом приймання- передачі строком на 3 роки і 6 місяців;

- передача майна в тимчасове безоплатне користування не тягне за собою виникнення у позивача (користувача) права власності на це майно;

- дострокове припинення договору допускається за домовленістю сторін;

- у разі дострокового припинення договору за вимогою відповідача (позичкодавця), він зобов`язаний відшкодувати позивачу (користувачу) залишок за невикористаний час тимчасового безоплатного користування майном грошовими коштами з розрахунку 11,5 доларів США за кожен день, що залишився до закінчення дії даного договору;

- позивач (користувач) несе матеріальну відповідальність за збереження майна під час дії договору;

- позивач (користувач) зобов`язаний сплачувати видатки пов`язані з утриманням майна, в тому числі комунальні послуги;

- позивач (користувач) має право укласти договір про оренду майна з третіми особами, за умови виконання ними положень договору про тимчасове безоплатне користування на строк, що не перевищує його дію;

- всі угоди щодо майна, які були укладені до укладання даного договору залишаються чинними до закінчення строку їх дії. Прибуток від таких угод, у разі його отримання під час дії даного договору, переходить на користь позивачу (користувачу);

- по закінченню дії договору позивач (користувач) зобов`язаний передати майно відповідачу (позичкодавцю) в належному стані на протязі 3-х днів за актом приймання -передачі.

Позивач засвідчує, що після виконання мирової угоди він не буде мати до відповідача будь-яких неврегульованих питань та грошових претензій що є предметом даної мирової угоди.

В підготовче засідання, призначене на 14 год 00 хв 07.04.2025, сторони не з`явились, хоча про час, день та місце його проведення були повідомлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим його проведення було відкладено до 11 год 30 хв 29.04.2025.

Учасники справи в підготовче засідання повторно не з`явились, хоча про час, день та місце його проведення були повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 подав клопотання, у якому просив розгляд справи провести у його відсутності у зв`язку з тим, що він є опікуном своєї матері, яка є особою з інвалідністю і потребує постійного догляду та затвердити заяву про укладення мирової угоди.

Відповідач ОСОБА_2 надіслав клопотання, у якому повідомив, що між ним та позивачем укладено мирову угоду, в якій він зобов`язується в якості погашення боргу передати позивачу в тимчасове безоплатне користування квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а тому просить приєднати до справи витяг з Державного реєстру права власності на нерухоме майно, що засвідчує його право власності на даний об`єкт.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

Виходячи зі змісту ст. 207 ЦПК України, обов`язковою умовою затвердження судом мирової угоди є її відповідність вимогам закону і відсутність порушення прав чи законних інтересів третіх осіб.

Цивільним процесуальним законом покладено на суд обов`язок під час затвердження мирової угоди перевірити, чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Таким чином, вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд має врахувати, що умови мирової угоди не можуть суперечити закону, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із таким затвердженням.

Частиною 3 ст. 208 ЦПК України передбачено, що у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Метою мирової угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін і предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами. Укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов`язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається сторонами, затверджується судом відповідно до вимог цивільного процесуального права, з урахуванням норм матеріального цивільного права.

Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є вимога позивача до відповідача про повернення грошових коштів в сумі 617550 грн, про що зазначено у позовній заяві.

Натомість предметом мирової угоди є укладення сторонами договору безоплатного користування нерухомим майном на строк 3 роки 6 місяців, а саме квартирою з обладнанням за адресою: АДРЕСА_1 , що належить відповідачу на праві власності, із залишенням чинними вже укладених договорів щодо цього майна, можливістю його передачі на підставі договору оренди третім особам та сплати грошових коштів у разі дострокового припинення договору з розрахунку 11,5 доларів США за кожен день, що залишився до закінчення даного договору.

Отже, зі змісту мирової угоди вбачається, що її предметом є передача відповідачем нерухомого майна у безоплатне користування позивача. Фактично предмет мирової угоди не стосується предмета позову, сторони фактично просять узаконити перехід права безоплатного користування нерухомим майном від однієї особи до іншої всупереч встановленому законом порядку оформлення користування таким майном. При цьому сторонами суду не надано жодних правовстановлюючих документів на нерухоме майно, на підтвердження факту його належності відповідачу та відсутності на нього прав інших осіб станом на час розгляду справи, а фото витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.03.2018, зробленого за допомогою камери телефону Samsung Galaxy A50, не є належним та допустимим доказом в розумінні вимог ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Також за вказаних обставин суд позбавлений можливості перевірити чи не порушують умови мирової угоди права, свободи та інтереси інших осіб.

Таким чином, дана мирова угода укладена не в рамках реалізації права врегулювання спору, а відносно інших правовідносин, які не є предметом спору у даному судовому провадженні. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до предмету спору.

Слід зазначити, що право користування нерухомим майном, яке належить відповідачу, може бути набуте позивачем на підставі цивільно-правової угоди (договору) і таке питання не потребує додаткового врегулювання судовим рішенням. Суд при здійсненні судочинства не може підміняти собою інші органи, зокрема органи, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють державну реєстрацію, а судові рішення не можуть підміняти посвідчення правочинів, зокрема, щодо користування нерухомим майном.

Отже, зважаючи на положення ч. 5 ст. 207 ЦПК України, враховуючи, що подана на затвердження мирова угода суперечить закону та не стосується предмета позову, суд дійшов висновку, що у затвердженні мирової угоди між сторонами необхідно відмовити.

Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у інших випадках, коли питання, визначені ч. 2 ст. 197 УПК України не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

З огляду на наведене вище, для з`ясування думки сторін про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження, суд вважає необхідним проведення підготовчого засідання відкласти.

Керуючись ст.ст. 49, 197, 198, 207, 208, 260, 261 ЦПК України суд -

ухвалив:

Відмовити в затвердженні мирової угоди від 17 березня 2025 року, укладеної між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відкласти проведення підготовчого засідання в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання повернути грошові кошти на 09 годину 00 хвилин 20 травня 2025 року, про що повідомити учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК