Справа № 190/51/25
Провадження №2/190/193/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, вказуючи, що вона з 25 липня 1989 року по 19 червня 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від шлюбу мють сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син на даний час досяг повноліття в та навчається на четвертому курсі денного відділення відокремленого структурного підрозділу "Ерастівський фаховий коледж ім. Е. К. Бродського Дніпровського державного аграрно-економічного університету" та потребує матеріальної допомоги батька. Коштів, які вона надає на утримання сина недостатньо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає.

У зв`язку з вищевикладеним, просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно на час його навчання у відокремленому структурному підрозділі "Ерастівський фаховий коледж ім. Е. К. Бродського Дніпровського державного аграрно-економічного університету" до 30.06.2025 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і на підставах викладених в заяві/а.с.17/.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов до суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позов не визнав, оскільки він наразі не взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина, так як на його утриманні перебувають ще двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Крім того, він сплачує аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Син ОСОБА_3 навчається на безоплатній основі, працює та має заробіток. Вимоги позивача вважає незаконними та необґрунтованими, а тому у задоволенні позову просив відмовити/а.с.27-29/.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, де зазначив, що заявлені позовні вимоги не підтримує. Зауважив, що він не проживає з матір`ю та батьком, при цьому батько ОСОБА_2 добровільно йому надає матеріальну допомогу. Справу просив розглядати за його відсутності/а.с.67/.

За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони з 25 липня 1989 року по 19 червня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 21.02.2007 року, виданого виконавчим комітетом Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області /а.с.8/.

ОСОБА_3 навчається на четвертому курсі денного відділення відокремленого структурного підрозділу "Ерастівський фаховий коледж ім. Е. К. Бродського Дніпровського державного аграрно-економічного університету", термін закінчення навчання 30.06.2025 року, про що свідчить довідка видана ВВСП "Ерастівський фаховий коледж ім. Е. К. Бродського Дніпровського державного аграрно-економічного університету" /а .с.10/.

Згідно довідки Зорянського старостинського округу П`ятихатської міської територіальної громади від 01.04.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично з січня 2025 року мешкає за адресою АДРЕСА_2 /а.с.68/.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За змістом ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та неповнолітніми дочкою, сином.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними віку двадцяти трьох років.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 отримує матеріальну допомогу від обох батьків, а також, зважаючи на позицію третьої особи ОСОБА_3 щодо заявлених вимог, суд приходить до переконання, що позивачем не доведено відповідність пред`явлення нею позову про стягнення аліментів інтересам самого ОСОБА_3 , а також наявність у позивача права на пред`явлення такого позову з огляду на доведеність факту проживання її повнолітнього сина окремо.

За таких обставин, оскільки повнолітня дитина ОСОБА_3 з січня 2025 року проживає окремо від позивача ОСОБА_1 , остання зворотнього (з наданням належних та допустимих доказів) не довела, тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , що і дає підстави для відмови у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ст.141 ЦПК України, звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ухвалення рішення на користь відповідача, у зв`язку з чим витрати по сплаті судового збору підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-дений строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса