Справа № 451/626/25
Провадження № 2/451/261/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 квітня 2025 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянула позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за договором позики,

установила:

на розгляд Радехівського районного суду Львівської області поступила позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за договором позики.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2025 автоматизованою системою документообігу суду для цього судового провадження визначено суддю Куцик-Трускавецьку О.Б.

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 22.04.2025 матеріали заяви у справі №451/626/25 (провадження № 2/451/261/25) передано до канцелярії Радехівського районного суду Львівської області для вирішення питання щодо відводу судді О. Куцик-Трускавецької в порядку, визначеному статтею 40 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 23.04.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді О. Куцик-Трускавецької відмовлено.

Суддя, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, доходить висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), з огляду на таке.

Згідно з приписами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивачем подано заяву по суті справи, оформлену як позовна заява, з підстав, передбачених статтями 175-177 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивач зазначає, що враховуючи його скрутний майновий стан як пенсіонера, особи похилого віку та «мізерну пенсію», просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Зазначає, що відповідно до статті 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно із частиною першою статті 1 цього Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Закон № 3674-VI визначає сплату судового збору як передумову звернення до суду, а тому й судовий збір повинен бути сплачений до подачі процесуальної заяви до суду, зокрема позовної заяви, як однієї з передбачених законом підстав для відкриття судового провадження.

Установлюючи сплату судового збору передумовою звернення до суду, законодавець як гарантію права на звернення до суду встановив пільги зі сплати судового збору (стаття 5 Закону № 3674-VI), а також можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати судом (стаття 8 Закону № 3674-VI).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 вже зробила висновок щодо застосування наведених норм. Так, аналізуючи норми частини першої статті 8 Закону № 3674-VI, Велика Палата зазначила, що, суд, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору особам, які не зазначені в статті 5 Закону № 3674-VI [цією статтею визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх судових інстанціях у силу закону відповідно до їх статусу або виходячи із чітко визначеного предмета спору], або у справах із предметом спору, не охопленим цією статтею, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов [передбачених статтею 8] для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за ч.2 ст. 8 цього ж Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення, розстрочення чи зменшення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Отже, особа, яка заявляє клопотання про звільнення, відстрочення або розстрочення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Констатація скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Перевіривши матеріали позовної заяви встановлено, що ОСОБА_3 не надав суду доказів річного доходу за попередній календарний рік, що унеможливлює перевірку наявності підстав для задоволення заявленого ним клопотання відповідно до приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, відповідно до ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ЦПК України, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім цього, відповідно до частини 1 статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Судом встановлено, що позивачем не надано належної кількості копій позовної заяви та копій всіх документів, що додаються до неї, а саме позивачем подано 2 копії позовної заяви та 1 копію всіх документів до неї, замість необхідної кількості - 2.

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являють собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Враховуючи вищенаведене, позивачу необхідно надати суду докази про його майновий стан в цілому, зокрема відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом за 2024 рік, відомості про отримання чи неотримання грошового утримання чи інших видів доходів, з яких не утримуються суми податку, наявність чи відсутність інших доходів, рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними, банківські документи про відсутність на рахунках коштів тощо, для вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для залишення позовної заяви без руху, надавши позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків поданої позовної заяви.

Керуючись статтями 185, 260, 261 ЦПК України, суддя Радехівського районного суду Львівської області

постановила:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за договором позики - залишити без руху.

Позивачу у десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:

копій всіх документів до позовної заяви для відповідача;

документа, що підтверджує розмір річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік або сплатити судовий збір у встановленому законом порядку та розмірі.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, така підлягатиме поверненню.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

СуддяО. Куцик-Трускавецька