ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/4423/24 Номер провадження 22-ц/814/1202/25Головуючий у 1-й інстанції Городівський О.А. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Бутенко С.Б., Панченко О.О., при секретарі судового засідання Буйновій О.П.-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо», треті особи: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Акціонерне товариство «Акцент-Банк» про стягнення страхового відшкодування та компенсації за завдану моральну шкоду,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», треті особи: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Акціонерне товариство «Акцент-Банк» про стягнення страхового відшкодування та компенсації за завдану моральну шкоду.

В обгрунтування позову вказував, що 16 серпня 2016 року він уклав Договір (Поліс) добровільного страхування від нещасних випадків № PLIWNS-167G19UD. Страховим агентом за цим договором є ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі Договору доручення на виконання страхових агентських послуг № 3 від 02.08.2004 року.

Окрім того, вказував, що 04 вересня 2022 року укладено електронний поліс №72.83. добровільного страхування від нещасних випадків, який є індивідуальною частиною Договору добровільного страхування від нещасних випадків. Страховим агентом за цим договором є АТ «Акцент-Банк» на підставі Договору доручення на виконання страхових агентських послуг № 1 від 29.07.2016 року.

Зазначав, що 18 жовтня 2023 року він в м. Миргород Полтавської області отримав тілесне ушкодження у вигляді «Черезвертлюговий перелом лівого стегна». Відповідачем по цьому страховому випадку позивачу частково виплачено страхове відшкодування в сумі 17500 грн. Недоплата становить 52500 грн. Звернувшись до відповідача з приводу недоплати по страховому випадку, йому було відмовлено, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 грудня 2024 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Страхова Компанія «Кредо», треті особи: АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Акцент-Банк» про стягнення страхового відшкодування та компенсації за завдану моральну шкоду передано за підсудністю на розгляд Шевченківському районному суду м. Запоріжжя (м. Запоріжжя,69071, вулиця Чарівна, буд. 117-А).

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу повернути для продовження розгляду до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за альтернативною підсудністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідно до ч.5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Передаючи справу за підсудністю на розгляд Шевченківському районному cуду м. Запоріжжя, суд першої інстанції виходив з того, що місцезнаходженням відповідача є місто Запоріжжя, тому така справа не підсудна Миргородському міськрайонному суду Полтавської області.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За загальним правилом, визначеним у статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, стаття 28 ЦПК України унормовує альтернативну підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. (частина 5 ст. 28 ЦПК України).

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята ст. 28 ЦПК України).

Із системного аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість для позивача звернутися до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність надає йому можливість також звернутися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Судом встановлено, що в грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», треті особи: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Акціонерне товариство «Акцент-Банк» про стягнення страхового відшкодування та компенсації за завдану моральну шкоду.

Страховий випадок настав у м. Миргород, де зареєстрований та проживає позивач.

Підставою звернення до суду про стягнення зі страховика страхового відшкодування є завдання позивачу матеріальної та моральної шкоди матеріальної шкоди у зв`язку із отриманням тілесного ушкодження.

Звертаючись до суду за захистом своїх прав ОСОБА_1 , в обґрунтування своїх доводів та вимог посилався на неналежне виконання умов договору страховиком.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до пункту 22 статті 1 цього ж Закону споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

До відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні та виконанні договору страхування. Страхувальник є споживачем фінансових послуг, а страховик їх виконавцем.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16червня 2021 року у цивільній справі № 607/2225/20, що відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами нижчих інстанцій.

Оскільки на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», то позивач має право пред`являти позов до суду за своїм місцем проживання або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що позивач є стороною договору добровільного страхування від нещасних випадків (поліс № PLIWNS-167G19UD), укладеного між ОСОБА_2 (страхувальником) та ТДВ «Страхова Компанія Кредо» (страховиком), позивачем заявлено вимогу про стягнення страхового відшкодування, апеляційний суд приходить до висновку про дотримання позивачем правил альтернативної територіальної підсудності та відсутність підстав для передачі справи за підсудністю на розгляд іншого суду.

Отже висновок суду першої інстанції про порушення позивачем правил територіальної підсудності є безпідставним.

Таким чином, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, яким за обставин, що склалися є Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, оскільки 17.01.2025 року там відкрито провадження по справі і розпочато її розгляд по суті. При цьому суд першої інстанції, у провадженні якого справа перебуває на розгляді, в разі категоричної позиції позивача щодо вибору суду, в якому має розглядатися справа, має право вирішити це питання згідно вимог ЦПК України.

Керуючись статтями 374,379,382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,- задовольнити.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 грудня 2024 року скасувати - справу направити для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 28 квітня 2025 року.

Головуючий суддя : __________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ С.Б. Бутенко _________________ О.О. Панченко