Дата документу 28.04.2025
Справа № 334/5472/24
Провадження № 2/334/183/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Бредіхіна Ю.Ю.

за участю секретаря Жураківської В.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третьої особи ОСОБА_5 ,

представника третьої особи Логінової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Запорізького МНО Банковської Юлії Василівни, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

установив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до суду із вимогою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала не те, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_10 .

Згідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 10 червня 2016 року ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_12 та змінила та прізвище на « ОСОБА_13 ».

Батько заявниці ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився с. Кулічка Назаровського району Краснодарського краю, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ).

Його матір`ю була ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка приходилась позивачу бабою. Свідоцтво про народження батька у позивача не зберіглося, разом з тим, цей факт встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2024 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_14 померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що відноситься до Дніпровського району міста Запоріжжя, та земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0953, що належали померлій на праві власності.

Зі слів самої ОСОБА_1 про смерть баби вона дізналась у березні 2024 року від своєї сестри.

Разом з тим, у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ, в жовтні 2022 року через постійні ракетні обстріли міста Запоріжжя позивач з неповнолітньою донькою виїхала з міста в більш безпечніші регіони, а саме до міста Києва, а потім до міста Івано-Франківська, де вони з донькою стали на облік як внутрішньо переміщені особи.

На момент смерті баби позивач знаходилась в місті Києві.

Крім того, на момент смерті спадкодавиці позивач була впевнена, що строк для прийняття спадщини становить 10 місяців, а не 6 місяців. Така позиція позивача була обумовлена тим, що після початку війни, а точніше з 29.06.2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Суперечливі положення закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які Ч протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини.

22.05.2024 року (тобто через два дні після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини) приватним нотаріусом ЗМНО Банковською Ю. В. Збіцькій С. В. направлено повідомлення №239/02-14 від 22.05.2024 року про те, що відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_14 і запропоновано звернутися до суду за визначенням додаткового строку для прийняття спадщини та надати відповідні докази до 22 червня 2024 року.

У зв`язку з цим позивач повернулась до міста Запоріжжя та 05.06.2024 року звернулася до приватного нотаріуса ЗМНО Банковської Ю. В. Однак, нотаріус надала письмові роз`яснення, про те що ОСОБА_1 вже пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, який розпочався 20 листопада 2023 року та Закінчився 20 травня 2024 року та запропонувала звернутися до суду з цим позовом.

Також, позивач вказала на те, що дорогою додому 20.05.2024 року у місті Дніпро в неї загострилось офтальмологічне захворювання, що також зумовило пропуск нею строку на прийняття спадщини.

Позивач вважає, що вказані обставини в їх сукупності, а саме: повномасштабне військове вторгнення РФ, перебування позивача з дитиною, як внутрішньо переміщених осіб за межами міста Запоріжжя починаючи з жовтня 2022 року, суперечливі положення законодавства та їх зміни щодо строку про прийняття спадщини на час дії воєнного стану, невчасне (після спливу строку на прийняття спадщини) повідомлення нотаріуса про відкриття спадщини не залежали від волі позивача, та свідчать про існування об`єктивних, істотних труднощів для своєчасного її звернення до нотаріуса, тобто про наявність поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за законом після рідної баби за правом представлення. До того ж строк позивачем пропущений на незначний проміжок часу, який становить всього два тижні.

Відповідач у справі заперечила проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що позивач зазначає, що на момент відкриття спадщини вона перебувала у місті Києві та вважала, що строк прийняття спадщини (на момент її відкриття) становить 10 місяців, а не 6 місяців. Однак, на момент відкриття спадщини вказаний строк на прийняття спадщини становив саме 6 місяців.

Крім того, станом на дату відкриття спадщини, усі спірні питання, які виникали до цього часу із строком необхідним на прийняття спадщини - були законодавчо врегульовані.

Саме тому, посилання позивачки на «суперечливі положення закону», як на одну з поважних причин пропуску вказаного строку є недоречним, оскільки як повідомлялося вище, спірні питання вже були врегульовані на той час.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодь і умови.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі N2 520/10377/17, провадження № 61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі №720/1079/1 у провадження № 61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі №592/18695/18, провадження № 61-1 3558св19.

Крім того, позивачем зазначається, що остання зі своєю дитиною стали внутрішньо переміщеними особами через ракетні атаки РФ по території м. Запоріжжя. Цим фактом позивач також має намір обґрунтувати наявність у останньої поважних причин щодо пропуску 6-ти місячного строку.

Відповідач зауважує, що у місті Запоріжжі наразі функціонують та функціонували станом на дату відкриття спадщини органи нотаріату. Також, транспортне сполучення між м. Києвом та м. Запоріжжя не припинялося, а відтак, факт перебування позивача з дитиною у м. Києві станом на дату відкриття спадщини взагалі не можна вважали поважною причиною, через яку останньою також пропущений 6-ти місячний строк на прийняття спадщини.

Також відповідач наголошує на тому, що позивач за місцем проживання не звернулася до органів нотаріату та не видала довіреність на відповідну повірену особу представляти її інтереси в рамках спадкової справи у м. Запоріжжі.

Тобто, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка протягом 6-ти місячного строку не вжила жодних заходів, спрямованих на отримання спадщини.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 не подала заяв по суті, проте у судовому засіданні вказала, що вона підтверджує слова позивача про те, що за життя ОСОБА_14 продала будинок у селі Володимирське Запорізького району, який побудував батько позивача ОСОБА_10 . Продаж відбувся через тяжку хворобу ОСОБА_10 , а гроші були потрібні ля його лікування. Проте, після продажу будинку ОСОБА_14 придбала собі квартиру по АДРЕСА_2 і проживала в ній. Також за життя ОСОБА_14 неодноразово говорила, що має намір надати гроші своїм онукам донькам ОСОБА_10 , які отримала за продаж будинку, однак так і не зробила цього.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_5 вважає, що вступ у спадщину ОСОБА_1 буде справедливим.

II. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі

Ухвалою суду від 14.10.2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 11.11.2024 року витребувано копію спадкової справи у нотаріуса Банковської Ю.В.

Ухвалою суду від 22.01.2025 року закрито підготовче засідання у справі, справа призначена до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 17.02.2025 року задоволено клопотання представника відповідача, призначено підготовче засідання у справі, до участі у справі залучені ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 .

Ухвалою суду від 03.04.2025 року закрито підготовче засідання у справі.

III. Фактичні обставини встановлені судом

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_14 померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що відноситься до Дніпровського району міста Запоріжжя, та земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0953, що належали померлій на праві власності.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_10 .

Згідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 10 червня 2016 року ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_12 та змінила та прізвище на « ОСОБА_13 ».

Батько заявниці ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився с. Кулічка Назаровського району Краснодарського краю, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ). Його матір`ю була ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2024 року у справі №334/5185/24 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онукою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_16 є донькою ОСОБА_14 .

17.05.2025 за заявою ОСОБА_16 приватним нотаріусом Банковською Ю.М. заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_14 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Спадкоємця після смерті ОСОБА_14 є ОСОБА_5 (онука), ОСОБА_1 (онука), ОСОБА_7 (онука), ОСОБА_8 (онук) та ОСОБА_16 (донька).

Заяву про вступ у спадщину у визначені строки подала лише ОСОБА_16

22.05.2024 року приватним нотаріусом Банковською Ю.В. направлене повідомлення про відкриття спадкової справи на адресу ОСОБА_1 .

05.06.2024 року ОСОБА_1 подано заяву про вступ у спадщину.

IV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи

За змістом приписів статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі№ 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22, від 20 березня 2024 року у справі № 545/1231/23.

Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 185/77

У даній справі, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 за життя фактично не підтримувала відносин із спадкодавцем ОСОБА_14 і про її смерть дізналась лише у березні 2024 року зі слів своєї сестри. При цьому у цей час вона проживала у місті Києві, що дозволяло їй вільно вчиняти юридично значущі дії, незважаючи на війну в України, адже територія міста Києва не відноситься до території де ведуться активні бойові дії.

Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5).

Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Приватним нотаріусом Банковською Ю.М. такий обов`язок виконано і відповідне повідомлення направлене. При цьому суд констатує, що нотаріус жодним чином не може вплинути на момент подачі спадкоємцем заяви про прийняття спадщини і може вживати вищевказані дії лише після відкриття спадкової справи.

Натомість, позивач у цій справі ОСОБА_1 протягом березня-травня 2024 року не вчинила жодних юридично значущих дій, спрямованих на вступ у спадщину, яка відкрилась після смерті баби. Саме по собі перебування в іншому місті України, на переконання суду, не є непереборною обставиною, яка унеможливлює подання заяви про вступ у спадщину.

Щодо тверджень учасників про наявність усного бажання спадкодавиці ОСОБА_14 передати гроші своїм онукам, у тому числі позивачу, то суд зазначає, що такі побажання чи домовленості документально не оформлені і не мають юридичного значення, а відтак не можуть бути враховані судом при вирішені цієї справи.

Відповідно до пунктів 2, 5, 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що об`єктивних та непереборних обставин, які заважали позивачу звернутись із заявою про прийняття спадщини не існувало, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_4 ) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Запорізького МНО Банковської Юлії Василівни (м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 3, к. 24), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2025 року.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін