ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Примерівське" - адвоката Остапенка Дмитра Миколайовича на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2024 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Примерівське" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСББ «Примерівське» звернулося до Московського районного суду м.Харкова з вказаним позовом, просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг за опалення житлового приміщення та підігрів води у розмірі 50 673,02 грн, 3% річних від суми простроченої заборгованості в розмірі 2 376,36 грн, а також інфляційні втрати у розмірі 75 61,85 грн, а разом 60 611,23 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач є власником кв. АДРЕСА_1 і є членом ОСББ «Примерівське». ОСОБА_1 систематично не сплачує вартість спожитого ним газу для опалення та підігрів води та внески на утримування будинку і охоронно-диспетчерської служби, у зв`язку з чим виникла вищевказана заборгованість.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 20.09.2019 відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 12 листопада 2019 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження в розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 07.09.2020 закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22«Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12серпня 2022року №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 року № 2500-IX, затверджено Указ Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні". Указом Президента України від 07листопада 2022 року №757/2022"Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 року № 2500-IX, затверджено Указ Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні". Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджено Указ Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.04.2023 року справу прийнято до провадження, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2024 року в задоволенні позовних вимог об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Примерівське" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції зазначив, що позивач не надав суду належних доказів того, що заборгованість за відповідачем складає вказану в позові суму.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із вказаним рішенням, представник об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Примерівське" - адвокат Остапенко Д.М. оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Примерівське" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг задовольнити.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на ціну позову та зазначені норми закону, дана справа має розглядатися у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_1 та є членом ОСББ «Примерівське», яке створене для обслуговування вказаного будинку.

До моменту створення ОСББ «Примерівське» житлово-комунальні послуги, а саме послуги з опалення та підігріву води в житловий будинок АДРЕСА_2 надавало ПАТ «Харківміськгаз».

21.12.2015 між ОСББ «Примерівське» та ПАТ «НАК «Нафтогаз Україна» укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2200/16-ТЕ-32, умовами якого встановлено, що продавець передає покупцеві природний газ в період з 01.01.2016 по 31.03.2016.

22.09.2016 між ОСББ «Примерівське» та ПАТ «НАК «Нафтогаз Україна» укладено договір постачання природного газу № 2454/1617-ТЕ-32, умовами якого встановлено, що продавець передає покупцеві природний газ в період з 01.10.2016 по 31.03.2017.

23.01.2017 між ОСББ «Примерівське» та ПАТ «НАК «Нафтогаз Україна» укладено додаткову угоду до договору постачання природного газу № 2454/1617-ТЕ-32, якою доповнено та змінено деякі пункти самої угоди.

31.03.2017 між ОСББ «Примерівське» та ПАТ «НАК «Нафтогаз Україна» укладено додаткову угоду до договору постачання природного газу № 2454/1617-ТЕ-32, якою визначено, що продавець передає покупцеві природний газ в період з 01.04.2017 по 31.09.2017.

21.09.2017 між ОСББ «Примерівське» та ПАТ «НАК «Нафтогаз Україна» укладено договір постачання природного газу № 1190/1718-ТЕ-32, умовами якого встановлено, що продавець передає покупцеві природний газ в період з 01.10.2017 по 31.03.2018.

12.01.2018 між ОСББ «Примерівське» та ПАТ «НАК «Нафтогаз Україна» укладено додаткову угоду до договору постачання природного газу № 1190/1718-ТЕ-32, якою доповнено та змінено деякі пункти самої угоди.

17.04.2018 між ОСББ «Примерівське» та ПАТ «НАК «Нафтогаз Україна» укладено додаткову угоду до договору постачання природного газу № 1190/1718-ТЕ-32, якою визначено, що продавець передає покупцеві природний газ в період з 01.04.2018 по 31.05.2018.

В подальшому укладались додаткові угоди та договори між ОСББ «Примерівське» та ПАТ «НАК «Нафтогаз Україна» якими визначено, що продавець передає покупцеві природний газ в різні періоди часу.

Взяті на себе зобов`язання щодо надання послуг з опалення та підігріву води ОСББ «Примерівське» виконало своєчасно та у повному обсязі, проте відповідач не сплачує за опалення житлового приміщення та підігрів води з огляду на що утворилася заборгованість у розмірі 60611,23 грн..

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що позивач не надав суду належних доказів того, що заборгованість за відповідачем складає вказану в позові суму.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанцї не вірним з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статуту ОСББ «Примерівське» який затверджений рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 (Протокол № 1 від 30 червня 2014 р.) п.2.4. доручено правлінню в межах повноважень, визначених Статутом: визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування та ремонт майна з будь-якою фізичною або юридичною особою відповідно до статуту та законодавства.

Загальними зборами ОСББ 30.07.2015 затверджено Порядок нарахування сплати за гарячу воду та опалення, в якому зазначено про закупівлю ОСББ природного газу та встановлено формули для розрахунку ціни.

В свою чергу, постачальник послуги з транспортування газу, відповідно до Договору про транспортування природного газу № 20913 від 21.03.2016, передавав дані щодо обсягів спожитого природного газу по даному житловому будинку. Після чого між позивачем та ПАТ «Укртрансгаз» філія УМГ «Харківтрансгаз» складався Акт прийому-передачі природного газу, із зазначенням загального обсягу спожитого газу і тарифу на його постачання та транспортування.

Вартість 1 куб.м. природного газу відображається в актах приймання передачі природного газу по кожному місяцю окремо, та є підставою для подальшого формування суми щодо відшкодування понесених позивачем витрат мешканцями будинку.

Також для формування суми щодо відшкодування понесених витрат враховується і сума витрат, які поніс позивач щодо транспортування та розподілу природного газу.

Таким чином, позивачем виставляються до відшкодування відповідачу тільки витрати пов`язані: із закупівлею природного газу, із транспортуванням природного газу, із розподілу природного газу

Обсяг природного газу, використаний на опалення житлового будинку, визначається шляхом вирахування обсягу природного газу, спожитого у житловому будинку на підігрів води із загального обсягу спожитого у житловому будинку природного газу.

Відповідно до Порядку нарахування сплати за гарячу воду та опалення який затверджено Протоколом загальних зборів від 30.07.2015 за відсутності лічильника гарячої води: нарахування оплати за підігрів води проводиться за міськими нормами споживання та у відповідності до кількості зареєстрованих/проживаючих осіб.

Відповідно до п.2.2. якщо співвласник має заперечення щодо кількості осіб врахованої при нарахуванні платежів за підігрів води, такий співвласник має подати письмову заяву Голові ОСББ та довести, що нарахування були здійснені некоректно.

Нарахування за опалення на загальних умовах відбувається за принципом пропорційності вартості витраченого на опалення газу до площі приміщення, для яких проводиться розрахунок.

ОСББ «Примерівське» кожного місяця зазначало у рахунках на оплату житлово- комунальних послуг інформацію стосовно тарифу та вартості відшкодування відповідних витрат.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ОСББ «Примерівське» відповідач не сплачував надані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01.09.2016 року по 30.06.2019 року у нього утворилась заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг за опалення житлового приміщення та підігрів води в розмірі 50673,02 грн

Колегія суддів, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 382 ЦК України передбачено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч.2,3 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні акти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 525 Цивільного Кодексу України, одностороння відмова від виконання прийнятих зобов`язань не допускаються.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги.

Відсутність договору на відшкодування спожитих комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, які вони отримують та користуються ними (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13).

Частиною 1, 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати таким обов`язок у семиденний строк.

Правовідносини сторін регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин..

Зі змісту ч. 1 ст.11 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» випливає, що функції балансоутримувача до приватизації квартир виконує попередній власник будинку. Він повинен на вимогу об`єднання власників багатоквартирного будинку передати житловий комплекс на баланс об`єднання. Якщо ж немає особи, якій будинок може бути переданий на баланс, попередній власник ( територіальна громада та уповноважені нею юридичні особи) змушені продовжувати виконувати функції балансоутримувача.

За змістом статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 24.06.2004, чинного на час виникнення спірних правовідносин, утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 24.06.2004 плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст. 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Комунальні послуги у зазначений період відповідачу надавались і ним споживались, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідач до позивача не звертався, факт отримання вказаних послуг ним не спростований, за спожиті послуги нараховувалася помісячна плата, однак відповідач їх оплату не здійснював.

Згідно за п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Посилання суду першої інстанції на те, що позивач безпідставно нарахував відповідачу заборгованість за сплату комунальних платежів без затвердження тарифів та те, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 08.09.2016 року загальні збори учасників ОСББ «Примерівське» від 02.12.2014 року, оформлені протоколом № 3/12, яким затверджені тарифи за спожитий членами ОСББ газ на опалення квартир та підігрів води і суми внесків на утримання будинку і охоронно-диспетчерської служби, визнані такими, що не відбулися не є слушними з огляду на те, що рішенням Загальних зборів ОСББ «Примерівське» від 30.07.2015 року затверджені Правила користування житловими та нежитловими приміщеннями в будинку, а також Порядок нарахування сплати за гарячу воду та опалення.

Відповідно до п.4 розділу І Порядку нарахування сплати за гарячу воду та опалення нарахування за підігрів води та опалення розраховується виходячи з поточної контрактної ціни природного газу.

У разі відсутності лічильника гарячої води нарахування оплати за підігрів води проводиться за міськими нормами споживання у відповідності до кількості зареєстрованих/проживаючих осіб п.2.1. розділу ІІ Порядку. Відтак, для розрахунку заборгованості відповідача за підігрів води використаний підхід для розрахунку боргу, виходячи з кількості осіб, що фактично проживають у квартирі.

Нарахування за опалення відбувається за принципом пропорційності вартості витраченого на опалення газу до площі приміщень, яля яких проводиться розрахунок (п.2 розділу ІІІ Порядку).

З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає доведеним розмір заборгованості відповідача за отримані комунальні послуги з опалення житлового приміщення та підігрів води в розмірі 50637,02 грн. та нарахованих на вказану суму трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості в розмірі 2376,36 грн., а також інфляційних втрат в розмірі 7561,85 грн.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції з врахуванням наданих доказів представником ОСББ «Примерівське» адвокатом Остапенком Д.М., колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Адвокатом Остапенком Д.М. надано розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, та зазначено, що згідно з укладеним між позивачем ОСББ «Примерівське» та АО «Кролевецький та Партнери» Договором про надання правової допомоги № 27/8/19 від 27.08.2019 вартість однієї години роботи адвоката, що полягає у наданні правової допомоги Клієнту становить 1500 грн.

Згідно детального опису послуг, наданих адвокатом кількість часу витраченого адвокатом визначено 30 год., а саме консультація клієнта та з`ясування відомих обставин справи 3 год., збирання доказів по справі 8 год., опрацювання законодавства, що регулює спірні правовідносини. Вивчення судової практики. Формування правової позиції 4 год., підготовка процесуальних документів по справі (позовна заява, розрахунок заборгованості, перелік доказів, що не можуть бути додані до позовної заяви, розрахунок судових витрат, копіювання додатків до позову) 12 год.

З огляду на викладене адвокат Остапенко Д.М. вважає розмір понесених ОСББ «Примерівське» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 45 000 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Колегія суддів зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

Отже, враховуючи предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, беручи до уваги засади розумності, справедливості та співмірності, колегія суддів приходить до висновку про стягнення на користь ОСББ «Примерівське» з ОСОБА_1 5 000,00 грн. судових витрат на правничу допомогу надану в суді першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСББ «Примерівське» (ІКЮО 39307915) підлягає стягненню заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг за опалення житлового приміщення та підігрів води в розмірі 50673,02 грн., три відсотки річних від суми простроченої заборгованості в розмірі 2376,36 грн, а також інфляційні втрати в розмірі 7561,85 грн, а всього 60611,23 грн.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки вимоги апеляційної скарги представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Примерівське" - адвоката Остапенка Дмитра Миколайовича в частині стягнення заборгованості задоволено то з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСББ «Примерівське» (ІКЮО 39307915) підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4802,50 грн.

Керуючись ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Примерівське" - адвоката Остапенка Дмитра Миколайовича задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСББ «Примерівське» (ІКЮО 39307915) заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг за опалення житлового приміщення та підігрів води в розмірі 50673,02 грн., три відсотки річних від суми простроченої заборгованості в розмірі 2376,36 грн, а також інфляційні втрати в розмірі 7561,85 грн, а всього 60611,23 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСББ «Примерівське» (ІКЮО 39307915) 5 000,00 грн. судових витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСББ «Примерівське» (ІКЮО 39307915) судовий збір в розмірі 4802,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2025 року.

Головуючий суддя О.О. Панченко

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль