Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
25.04.2025 363/668/25
2/394/244/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Людмила Петрівна, розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою,-

В С Т А Н О В И Л А :

06 лютого 2025 року до Вишгородського районного суду Київської області за підписом представника позивача адвоката Денисенка В.В, надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 14 лютого 2025 року позовну заяву передано для розгляду за підсудністю до Голованівського районного суду Кіровоградської області.

Ухвалою судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 27 березня 2025 року позовну заяву передано за підсудністю до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 надійшли до Новоархангельського районного суду Кіровоградської 24 квітня 2025 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2025 року вказану справу передано головуючому судді Краснопольській Л.П.

При вирішенні питання про прийняття зазначеної позовної заяви до розгляду, суддею було виявлено, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання сторонами по справі копії ухвали суду від 14.02.2025 про передачу справи за підсудністю.

Відповідно до статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність недопустимі. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статті 31 ЦПК України, повинна бути прийняття до провадження судом, якому вона надіслана.

Разом з тим, згідно із частиною третьою статті 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Згідно із частиною другою статті 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Так, ухвалою суду ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14 лютого 2025 року позовну заяву передано для розгляду за підсудністю до Голованівського районного суду та в подальшому спрямовано до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання сторонами по справі копії ухвали суду від 14.02.2025 про передачу справи за підсудністю, суд не може встановити чи закінчився строк на оскарження зазначеної ухвали.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи (пункт 8 частина третя статті 2 ЦПК України).

Таким чином, суддяНовоархангельського районного суду Київської області позбавлена можливості прийняти дану справу до свого провадження, оскільки матеріали цивільної справи не містять доказів отримання учасниками справи копії ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 14 лютого 2025 року.

При цьому, слід зазначити, що у даному випадку відсутній спір щодо підсудності справ між судами.

У пункті 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Стаття 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, в яких встановлена підсудність за вибором позивача. Тобто останньому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб`єктивних прав більш зручним.

В даному випадку як вбачається з матеріалів справи, предявлені позовні вимоги передбачені ч.8 ст.28 ЦПК України, де місцем вчинення правочину між позивачем та відповідачем є с.Нові Петрівці Київської області.

Таким чином, підсудність застосовують за вибором позивача, тобто для того, щоб застосувати дану норму, необхідно волевиявлення позивача.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.08.2019 у справі № 855/364/19 зроблено висновок, відповідно до якого розгляд судом предметно непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення. Якщо суд першої інстанції помилково чи неправильно направив до суду тієї самої інстанції справу, яка за предметом спору, суб`єктним складом учасників, характером спірних правовідносин відноситься до його підсудності, а суд, якому була направлена справа (позовна заява), повернув її назад як направлену внаслідок порушення правил підсудності, то рішення суду, який повернув справу адресанту, не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ. Таке рішення суду свідчить про виконання вимог процесуального закону щодо забезпечення дієвості і обов`язковості положень інституту підсудності справ і є реалізацією гарантії кожного на розгляд справи судом, встановленим законом. Таке рішення є виконанням вимог закону.

Хоча вказаний правовий висновок здійснено щодо норм КАС України, суд вважає доцільним дотримуватись його і у порядку цивільного судочинства, зважаючи на подібність норм КАС України та ЦПК України щодо недопустимості спору про підсудність.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Зважаючи на викладене вище, вважаю за необхідне повернути матеріали справи №363/668/25 до Вишгородського районного суду Київської області, як таку, що передчасно направлено за підсудністю, оскільки відсутня відмітка, що ухвала суду набрала законної сили, а також з підстав помилковості висновків, викладених в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області щодо не підсудності цієї справи саме Вишгородському районному суду Київської області.

Таким чином, необхідно виконати вимоги ч. 8 ст. 28 та ч. 3 ст. 31 ЦПК України, щоб не порушувати право сторін на справедливий суд, гарантований ч. 1 ст. 6 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конституцією України та чинним законодавством України, у тому числі з врахуванням позиції позивача та його представника щодо застосування правил загальної чи альтернативної підсудності.

Керуючись ст. 28, 30, 31, 258, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Цивільну справу №363/668/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою повернути Вишгородському районному суду Київської області для виконання ч. 8 ст. 28 та ч. 3 ст. 31 ЦПК України

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: