Справа № 352/2118/24
Провадження № 2/352/80/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Кузьменка С.В.,

за участі

представника позивача Феденчук І.В.

секретаря судового засідання Пастух М.М.

розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

Угринівської сільської ради Івано-Франківської області

про визначечння часток у праві власності та права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження та процесуальні рішення

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (далі Позивач) до ОСОБА_2 (далі Відповідач 1) про визнчення часток у праві власності та права власності на майно та розгляд справи призначено на 02 жовтня 2024 року, а також витребувано докази за клопотанням Позивача

02 жовтня 2024 року підготовче судове засідання відкладено на 01 листопада 2024 року, за клопотанням представника Позивача в зв`язку із ненадходженням доказів, витребуваних ухвалою суду.

01 листопада 2024 року підготовче судове засідання відкладено на 05 грудня 2024 за клопотанням представник Позивача в зв`язку із неможливістю прийняти учать в судовому засіданні через сімейні обставини

05 грудня 2024 року підготовче судове засідання відкладено на 21 грудня 2024 року в зв`язку із відсутністю електропостачання в суді.

21 грудня 2024 року до суду надійшло клопотання Представника Позивача про залучення Угринівської сільської ради Івано-Франківської області (далі Відповідач-2) в якості співвідповідача

21 грудня 2024 року клопотання представника Позивача задоволено, в зв`язку із чим розгляд справи відкладено на 24 січня 2025 року.

24 січня 2025 року розгляд справи відкладено на 27 лютого 2025 року в зв`язку із перебуванням судді в нарадчій кімнаті в іншій справі

27 лютого 2025 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду на 24 березня 2024 року.

Враховуючи, що Відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились без повідомлення причин та не подали відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 24 березня 2025 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

24 березня 2025 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 02 квітня 2025 року.

ІІ. Стислий виклад позиції сторін

Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 ,, який також є батьком Відповідача-1.

Позивач та Відповідач-1 є спадкоємцями ОСОБА_3 та Позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини.

Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на право власності на спадщину на будинок АДРЕСА_1 , оскільки з наданих матеріалів неможливо встановити в якій власності перебуває майно спільній частковій чи спільній сумісній, а тому неможливо встановити розмір часток.

Вказаний будинок перебуває в спільній сумісній власності Відповідача-1 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В зв`язку із викладеним, Позивач просить:

-визнати за ОСОБА_3 та Відповідачем-1 по частки у сумісному майні;

-частку ОСОБА_3 поділити між Позивачем та Відповідачем-1 та визнати за Позивачем та Відповідачем-1 по частки цього майна.

Відповідачі 1 та 2 в судове засідання не з`явились, відзив або пояснення по суті справи не надали.

ІІІ. Докази, досліджені судом

1.Паспорт та картка фізичної особи платника податків Позивача;

2.Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3.Свідоцтво про народження ОСОБА_4 , батьком якої є ОСОБА_3

4.Свідоцтво про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , яка після одруження взяла прізвище

ОСОБА_6 .Свідоцтво про право власності на нерухоме майно садовий будинок № НОМЕР_1 в садовому товаристві «Здоров`я» в селі Клузів Тисменицького району Івано-Франківської області від 07 грудня 2015 року, згідно із яким видом спільної власності є спільна сумісна, а власниками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2

6.Витяг від 07 грудня 2015 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно із яким садовий будинок АДРЕСА_1 від 07 грудня 2015 року, на праві спільної власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2

7.Постанова від 11 липня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно із якою нотаріус відмовив Позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину будинку АДРЕСА_1 , оскільки з матеріалів справи та поданих матеріалів неможливо встановити у якій власності перебуває будинок спільній частковій чи спільній сумісній

8.Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка, серед іншого, містить

-заява Позивача про прийняття спадщини;

-заява Позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом;

IV. Фактичні обставини, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась Позивач, батьком якої був ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження ( пункти ІІІ.3,ІІІ.4 Рішення)

ОСОБА_3 та Відповідачеві-1 на праві спільної сумісної власності з 07 грудня 2015 року належить садовий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом та витягом ( пункти ІІІ.5, ІІІ,6 Рішення).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом (пункт ІІІ.2 Рішення).

Позивач та Відповідач-1 є спадкоємцями ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами спадкової справи (пункт 8 Рішення).

10 травня 2024 року Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадщину ( пункт ІІІ.8 Рішення).

11 липня 2024 року нотаріусом відмовлено у видачі Позивачеві свідоцтва про паво на спадщину з тих підстав, що з матеріалів справи та поданих матеріалів неможливо встановити у якій власності перебуває будинок спільній частковій чи спільній сумісній, що підтверджується постановою (пункт ІІІ.7 Рішення).

V. Висновки суду

щодо позовних вимог про визначення часток у праві власності на спільне сумісне майно.

Відповідно до статей 15, 16 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Позивач звернувся із заявою про визначення за ОСОБА_3 та Відповідачем-1 по частки у праві сумісної власності.

З матеріалів справи не вбачається, які права саме Позивача порушені, невизнані або оспорені у правовідносинах, що склались при вирішенні питання щодо визнання часток в праві сумісної власності на спірний об`єкт нерухомості.

Відповідно до статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки мать усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку із чим в цей момент припинилась його цивільна правоздатність, в тому числі право спільної сумісної власності на садовий будинок, що є предметом спору.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За аналогічних обставин у справі № 522/3974/20 Верховний Суд дійшов наступних висновків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20), вказано, що «для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого вона звернулася до суду».

Враховуючи, що предмет спору та позовні вимоги у справи № 352/2118/24 є аналогічними предмету спору та позовних вимогам у справі № 522/3974/20 Суд бере до уваги вказані висновки Верховного Суду, в зв`язку із чим вважає, що в задоволенні позовних вимог про визначення за ОСОБА_3 частки у праві власності на спільне сумісне майно має бути відмовлено.

В частині визначення за Відповідачем частки у праві власності на спільне сумісне майно позовні вимоги також підлягають відмові, оскільки Позивачем не доведено, яким чином його права (інтереси) порушені, невизнані або оспорені його права ( інтереси) в цій частині і яким чином задоволення позовних вимог в цій частині призведе до відновлення порушених прав саме позивача, за захистом якого вона звернулася до суду.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20).

В зв`язку із викладеним, позовні вимоги в частині визначення за Відповідачем частки у праві власності на спільне сумісне майно підлягають відмові в зв`язку із обранням Позивачем неналежного способу захисту своїх прав.

Щодо визнання права власності на

У вищевказаній справі № 522/3974/20 Верховний Суд дійшов висновку, що за обставин тієї справи належним способом захисту порушеного права позивача є позов про визнання права власності (права на частку у праві спільної власності на спірне майно) в порядку спадкування.

В даній справі Позивач просить визнати право власності на садового будинку в порядку спадкування за законом.

Суд вважає, що вказані вимоги є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки Позивач є спадкоємцем ОСОБА_7 .

Так, відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На час смерті ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності разом із Відповідачем-1 належав садовий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом та витягом ( пункти ІІІ.5, ІІІ.6 Рішення)

Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, спадкоємці ОСОБА_7 мають право на виділення у натурі частки садовий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до статей 1216,1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Як встановлено в ході розгляду справи спадкоємцями ОСОБА_7 , є Позивач та Відповідач-1.

Відповідно до статті 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, Позивач та Відповідач-1 мають право на рівні частки на склад спадщини, після смерті ОСОБА_7 , яку становить його частки на садовий будинок АДРЕСА_1 .

В зв`язку із викладеним, Позивач в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 має право на частку садового будинку АДРЕСА_1 , в зв`язку із чим в цій частині позовні вимоги про визнання права власності підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається.

Відповідачі своїм правом на надання доказів, відзиву або пояснень по суті справи не скористались

Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог в частині визнання права власності та відмові в іншій частині позовних вимог

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 133, 141, 258, 259, 265, 268, 280-282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити частково в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Угринівської сільської ради Івано-Франківської області в частині позовних вимог про:

-визначення за ОСОБА_3 частки у праві власності на спільне сумісне майно садовий будинок АДРЕСА_1 як частки;

-визначення за ОСОБА_2 частки у праві власності на спільне сумісне майно садовий будинок АДРЕСА_1 як частки

В іншій частині позов ОСОБА_1 ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Угринівської сільської ради Івано-Франківської області задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину садового будинку , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , яка проживає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , яка проживає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

ВІДПОВІДАЧ: Угринівська сільська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: 77461, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, село Угринів, вулиця Польова, .

Дата складення повного судового рішення 11 квітня 2025 року.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО