Справа № 342/416/25
Провадження № 2-о/342/80/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М. під час вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Паньків В.Д., заінтересовані особи Орган опіки та піклування Чернелицької селищної ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В :

23.04.2025 ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Паньківа В.Д., звернувся до Городенківського районного суду Івано-Франківської області із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, в якій просить:

- визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатним;

- встановити над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опіку та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його опікуном.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_3 в житловому будинку проживає без реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Актом обстеження умов проживання від 15.04.2025 складеного та виданого Чернелицькою селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області стверджується, що ОСОБА_1 за час проживання в житловому будинку, що по АДРЕСА_1 постійно опікується над ОСОБА_3 , який являється інвалідом з дитинства ІІ групи. Постійно забезпечує його продуктами харчування, одягом, медикаментами у разі потреби. За результатами обстеження умов проживання ОСОБА_3 комісія Чернелицького старостинського округу прийшла до висновку щодо необхідності над ним стороннього догляду. Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мати ОСОБА_3 - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рідний брат ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в період з 18.06.2011 зареєстрований та проживає в с.Острівчани Каменець-Подільського району Хмельницької області є інвалідом ІІІ групи загального захворювання. У зв`язку із віддаленим місцем свого проживання та теж наявною групою інвалідності немає фізичної спроможності доглядати за своїм братом ОСОБА_3 . ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи з дитинства довічно внаслідок психічного розладу та потребує постійного стороннього догляду. У поданій заяві заявник ОСОБА_1 зазначає, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок психічного захворювання не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, потребує стороннього догляду, то його необхідно визнати недієздатним та призначити йому опікуна. Він - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фінансово та матеріально забезпечений, має можливість дбати про ОСОБА_3 , створювати необхідні побутові умови, забезпечувати його доглядом та лікуванням. Вказує, що описані умови в Акті обстеження умов проживання від 15.04.2025 підтверджують їхнє спільне проживання, ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля того чи іншого майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги.

Ознайомившись із поданою заявою та доданими до неї документами, суд приходить до наступного.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України).

За ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (ч. 3 ст. 296 ЦПК України).

Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Статтею 9 СК України встановлено коло осіб, сімейні відносини між якими регулюються СК України, зокрема це подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі.

Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999р. № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та не визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 31.03.2020р. у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Що стосується тлумачення поняття «близькі родичі», то виходячи з вимог ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Звертаючись до суду заявник - ОСОБА_1 , вказував, що він фінансово та матеріально забезпечений, має можливість дбати про ОСОБА_3 , створювати необхідні побутові умови, забезпечувати його доглядом та лікуванням. Вказує, що описані умови в Акті обстеження умов проживання від 15.04.2025 підтверджують їхнє спільне проживання, ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля того чи іншого майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги.

При цьому заявником не зазначено та не надано доказів, на підтвердження обставин того, що він належить до членів сім`ї чи є близьким родичем ОСОБА_3 в розумінні ст. 296 ЦПК України, а сам факт їх спільного проживання не є підставою для віднесення до членів сім`ї чи близьких родичів ОСОБА_3 заявника ОСОБА_1 та підтвердження реальності сімейних відносин та родинних стосунків. А тому відповідно до приписів ч. 3 ст. 296 ЦПК України він не може подавати до суду заяву про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним.

Подібні висновки викладено Верховним Судом у постановах від 11.06.2019 у справі № 130/2391/18 (провадження № 61-1307св19), від 20.01.2022р. у справі № 752/24219/20 (провадження № 61-16373св21).

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, та те, що заява подана особою, яка не може виступати заявником у такій категорії справ окремого провадження, то суд вважає за необхідне заяву про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, яка подана ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 185, 259-261, 296, 353-354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Паньків В.Д., заінтересовані особи Орган опіки та піклування Чернелицької селищної ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Федів Л. М.