Справа № 461/3187/25
Провадження № 2-н/461/418/25
УХВАЛА

Іменем України

18.04.2025 суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., розглянувши матеріали заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води -

в с т а н о в и в :

17.04.2025 ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до суду із заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.10.2024 по 28.02.2025 в розмірі 4127,67 грн., заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води за період з 01.10.2024 по 28.02.2025 в розмірі 3079,43 грн., інфляційні втрати за період нарахувань з 01.10.2024 по 31.12.2024 в розмірі 122,41 грн., 3% річних за період нарахувань з 01.10.2024 по 31.12.2024 в розмірі 27,84 грн., пеню в сумі 87,08 грн., а всього 7444,43 грн. та 302,80 грн. судового збору.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною 3 статті 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

З огляду на наведені правові норми, в порядку наказного провадження судом вирішується лише конкретно визначений законом перелік вимог, судовий наказ не може бути виданий судом по вимогах, які прямо не зазначені в законі.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовано відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

У ст.26 згаданого Закону передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення; загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Заявником одночасно з вимогою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, заявлено вимогу про стягнення пені, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України та носить спірний характер.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу у частині вимог про стягнення із боржника суми пені, яка у порядку наказаного провадження не підлягає розгляду.

Керуючись ст.ст. 19, 160, 161, 165, 353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 пені у розмірі 87,08 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Зубачик Н.Б.