Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4663/24 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №279/4663/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Недашківської Л.А.

встановив:

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №0 в розмірі 12599,64 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зазначило, що 25 січня 2016 року між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №0 №рах. НОМЕР_1 , відповідно до умов якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 7 291,70 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, у порушення умов договору, своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за вказаним договором.

24 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АТ «Укрсиббанк» укладено договір факторингу №212, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги включно і до ОСОБА_1 за вказаним вище кредитним договором.

Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим його заборгованість станом на дату подачі позову становить 12 599,64 грн., з яких: 10 940,03 грн. заборгованість за тілом кредиту; 16 59,61 грн. заборгованість за відсотками.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про задоволення позову. Також просить вирішити питання судових витрат.

У скарзі зазначає, що відповідач, підписавши кредитний договір підтвердив отримання кредитних коштів та був ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних умов кредитування. Отже, твердження суду про те, що відповідачу невідомі умови тарифного плану Револьверна кредитна картка «Шопінг картка» є безпідставними, оскільки у Договорі, а саме у п.4.1-4.2 зазначені умови даного тарифного плану, з якими ОСОБА_1 ознайомився та підписав їх. Також звертає увагу, що позивачем було надано виписку по рахунку та розрахунок заборгованості, які підтверджують суму боргу. Крім того, Законом України «Про споживче кредитування» надано право кредитодавцю отримувати плату за обслуговування кредиту, а тому не має підстав для визнання положень кредитного договору щодо нарахування комісії такими, що не відповідають чинному законодавству.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу сторона відповідача не скористалася.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду встановлено, що 20 серпня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та правил. У випадках передбачених цим договором (п.4.1) Банк відкриває позичальнику поточний картковий рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування на умовах правил.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.3 Договору сума кредиту становить 7 291,70 грн. на придбання товару, що зазначений в п.п. 3.14 договору (Масажер, Масажне обладнання).

Відповідно до п. 4.1 Договору Банк відкриває позичальнику та обслуговує на умовах тарифного плану Револьверна кредитна Картка «Шопінг картка», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com й на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку, окремий картковий рахунок № НОМЕР_2 у національній валюті України.

З листа ПАТ «УкрСиббанк» від 20.08.2015 року слідує, що в рамках договору про співробітництво №213-0115 від 10.09.2014 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ФОП ОСОБА_2 (торгова організація) відповідно до норм чинного законодавства України, Банк повідомляє позичальника ОСОБА_1 про можливість своєчасної та повної сплати кредитних коштів у відповідності до договору про надання споживчого кредиту №0 від 20.08.2015 року.

24 червня 2021 року між АТ «УкрСиббанк» (клієнт) та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» (фактор) було укладено договір факторингу №212, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами у паперовому вигляді.

24 червня 2021 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» підписано також Акт приймання-передачі права вимоги за договором факторингу №212 від 24 червня 2021 року, Акт взаємозаліку.

Згідно з витягом з реєстру боржників до згаданого договору факторингу, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №0 на загальну суму заборгованості 12 599,64 грн.: 10 940,03 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1 659,61 грн. заборгованість за відсотками. Кількість днів прострочення 135.

24 червня 2021 року позивач сплатив АТ «УкрСиббанк» плату за відступлення права вимоги згідно з договором факторингу №212 від 24.06.2021 року у загальній сумі 2 298 873,47 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №33199.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», оскільки позивач не надав доказів узгодження сторонами умов кредитування, наявності та розміру заборгованості.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови, а не інші.

Під час розгляду справи позивачем не було надано суду Умови тарифного плану Револьверна кредитна Картка «Шопінг картка», натомість долучено лише відомості про рух коштів по рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_3 ».

Однак, відповідно до умов договору №0 від 20.08.2015 року про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, ОСОБА_1 було відкрито інший рахунок № НОМЕР_2 .

Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача могли неодноразово змінюватись самим Банком в період часу укладання договору про надання банківських послуг до моменту виникнення спірних правовідносин та звернення до суду із вказаним позовом, що не виключає можливості надання суду витягу з Умов і Правил у будь-яких редакціях, що найбільше сприятливі для вирішення справи.

Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пунктів 60-62, 65 Положення «Про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого постановою Правління НБУ №75 від 04.07.2018 року, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

У постановах Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі № 169/506/17, від 24 червня 2021 року у справі № 686/19271/19 зроблено висновки, що факт отримання та повернення грошових коштів доводять банківські виписки про зарахування чи повернення грошей із поточного рахунку, а також прибуткові та видаткові касові ордери у разі внесення (виплати) грошей до (з) каси товариства.

Отже, належними та допустимими доказами внесення/повернення особою коштів у готівковій формі можуть бути прибуткові та видаткові касові ордери, а у випадку внесення/повернення коштів у безготівковій формі таким доказом може бути відповідна банківська виписка.

У частині третій статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено, що інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відповідно до висновків Верховного Суду у вказаних постановах, на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку систематизується інформація, що міститься в первинних документах. Відповідальність за будь-які розбіжності, що містяться у первинних документах та регістрах бухгалтерського обліку, несуть особи, які склали та підписали ці документи, власник або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством. Самі лише регістри синтетичного та аналітичного обліку не є належним та достатнім доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, якщо інформація, відображена в них, не підтверджена первинними документами. Тобто регістри синтетичного та аналітичного обліку є доказом повернення боргу за умови, що інформація, яка в них відображена, підтверджена первинними документами.

Таким чином, банківська виписка по особовому рахунку є належним доказом отримання кредитних коштів саме відповідачем, їх суми та розміру сплачених коштів відповідачем на погашення заборгованості.

З матеріалів справи встановлено, що ні банківської виписки з особового рахунку клієнта ОСОБА_1 саме по рахунку № НОМЕР_2 , тобто первинних документів про здійснення між сторонами фінансових операцій за період з дня укладення кредитного договору 20.08.2015 року та до 24 червня 2021 року (день укладення договору факторингу), ні розрахунку заборгованості за вказаний період (з відображенням дати та суми отриманих кредитних коштів, їх погашення, нарахування відсотків) позивачем до позовної заяви надано не було, а тому відсутні докази, що підтверджують факт отримання відповідачем кредитних коштів, період нарахування процентів, період прострочення платежів.

Таким чином, надані до позовної заяви додатки не дають можливості встановити суму фактично отриманих коштів відповідачем на картковий рахунок № НОМЕР_2 та який саме розмір боргу по тілу кредиту є базою нарахування заборгованості у зв`язку невиконанням умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може гуртуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (ст. 76-79 ЦПК України).

Враховуючи наведені вище і встановлені судом обставини, колегія судів погоджується з висновком суду першої про недоведеність обставин, які мають значення для справи і на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, не надання позивачем належних доказів, які підтверджують наявність заборгованості відповідача, а тому районний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Такими чином доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 квітня 2025 року.

Головуючий Судді