Провадження № 2-др/591/12/25
У Х В А Л А

16 квітня 2025 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 591/11027/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03.02.2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 11 000 матеріальної шкоди, 10 000 моральної шкоди, 820,49 грн. витрат по сплаті судового збору. У іншій частині вимог відмовлено у зв?язку з необґрунтованістю.

Представником позивача 17 лютого 2025 року засобами поштового зв?язку подано заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі та стягнення з відповідача ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу в сумі 9000 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З наведених норм вбачається, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

У судовому засіданні 03.02.2025 представник позивача заявив про наміри надати докази понесення витрат на професійну допомогу протягом пяти днів з дня ухвалення судового рішення.

03 лютого 2025 року судом ухвалено рішення у цій справі. Повний текст рішення виготовлено в цей же день. В електронному кабінеті рішення отримано представником позивача 04.02.2025.

Заява про ухвалення додаткового подана позивачем 17.02.2025 шляхом направлення її засобами поштового звязку. До неї додано докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Рішення у даній справі було ухвалено 03.02.2025, тому останнім днем строку подання доказівна підтвердження витрат на професійну правничу допомогу було 10.02.2025 (понеділок). Докази понесених витрат на професійну правничу допомогу подано до суду 17.02.2025 року (згідно відбитку на конверті), тобто з пропуском встановленого строку.

Представником позивача не повідомлено обставин на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду із такою заявою.

На підставі ч. 8 ст.141 ЦПК України у зв`язку з неподанням доказів понесення витрат на правову допомогу у встановлений законом строк заява підлягає залишенню без розгляду як така, що подана з порушенням процесуального строку.

Керуючись ст.ст.141,264,270 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Заяву представника позивача Фомінова Романа Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 591/11027/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Суддя О.О. Ніколаєнко