Суддя Бугера О. В.
Провадження № 2/644/520/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

за участю секретаря судових засідань Радченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

УСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Акцент-Банк» 07.09.2023 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначає, що відповідачка 19.01.2021 року приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг з метою укладання кредитного договору № Б/Н та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач просить стягнути з відповідачки на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість по кредитному договору № Б/Н від 19.01.2021 року в сумі 10607 грн. 37 коп., яка складається з: 5880,41 грн. заборгованість за кредитом: 4726,96 грн. -заборгованість по відсоткам.

Ухвалою суду від 05.12.2024 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представницею відповідачки, адвокатом Яковенко О.Г. подано на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому заперечували проти позовних вимог, просили відмовити в задоволенні позову, в обгрунтування позиції посилалась на те, що Позивачем не надано належним чином засвідченої копії заяви Відповідача про відкриття поточного рахунку. Вказували, що надана Позивачем довідка за лімітами належним чином не підтверджує суму кредитного ліміту, що є ціною договору. У виписці про рух коштів відображаються всі операції за картковим рахунком Відповідача, в т. ч., маються відомості щодо встановленого розміру кредитного ліміту, його зміну, зняття грошових коштів клієнтом, погашення ним заборгованості, поповнення свого рахунку, перекази коштів третім особам та зарахування кошів на його картки від третіх осіб. Виписка, яка наявна в матеріалах справи не доводить отримання Відповідачем кредитних коштів від банку у встановленому розмірі, датою першої операції за наданою випискою є 21.01.2021, однак кошти мали б бути отримані 19.01.2021. Посилалась на постанову Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17, провадження№14- 131цс19, в якій колегія суддів прийшла до наступних висновків. Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті ПриватБанку і не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 8 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмову вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Також просили стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн.

24.12.2024 року представницею відповідачки, адвокатом Яковенко О.Г. подано на адресу суду клопотання про витребування доказів, в якому просила витребувати у позивача документ, що підтверджує ціну договору, а саме суму кредитного ліміту за договором б/н від 19.01.2021 року та докази погодження розміру кредитного ліміту з ОСОБА_1 .

Ухвалою від 17.02.2025 року зобов`язано АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ БАНК», - надати суду документ, який підтверджує ціну договору, а саме суму кредитного ліміту за договором б/н від 19.01.2021 року та докази погодження розміру кредитного ліміту з ОСОБА_1 , засвідчений належним чином

Представником позивача подано заяву на виконання ухвали суду від 17.02.2025 року надано довідку по лімітам. Вказували, що умови зміни кредитного ліміту вказані у витязі з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», а саме у пункті 2.1.1.2.1 "Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає право Банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

В судове засіданні представник позивача не з`явився, при подачі позовної заяви просив проводити розгляд справи за їх відсутності. Відповідачка та її представник Яковенко О.Г. про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали, до суду надійшла заява про розгляд справи 16.04.2025 року та всі інші судові засідання без участі відповідача та його представника.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Згідно анкети-заяви від 19.01.2021 року відповідачка приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг з метою укладання кредитного договору № Б/Н та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідно п. п. 2.1.1.2.2 договору, відповідачка дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві та зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором.

Відповідачці відкрито рахунок № НОМЕР_1 та було видано картки: № НОМЕР_2 , строком дії до червня 2027 року та № НОМЕР_3 , строком дії до грудня 2031 року.

Щодо кредитної картки 19.01.2021 року було встановлено кредитний ліміт в розмірі 9000,00 гривень, який 02.03.2022 року був зменшений до 6270,00 грн., 28.06.2023 року був зменшений до 5880,41 грн., 29.03.2024 року був збільшений до 5900,00 грн.

До позовної заяви також надано виписку по картці з відкритого карткового рахунку на ім`я відповідачки та розрахунок заборгованості за договором Б/Н від 19.01.2021, з яких вбачається операції відповідачки по зняттю та поповненню коштів, останнє погашення заборгованості відбувалось 16.11.2021 року шляхом внесення 1500,00 гривень на картковий рахунок.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 11.11.2024 року становить 10607 грн. 37 коп., яка складається з: 5880,41 грн. заборгованість за кредитом: 4726,96грн. - заборгованість по відсоткам.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надаліЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першоюстатті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК Україниможна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, також посилався на паспорт споживчого кредиту, який підписаний в електронному вигляді.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно положень ч.ч. 3, 4, 6, 7 ст. 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Стаття 12 Закону «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом норм ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У підписаній відповідачкою Анкеті-Заяві від 19.01.2021 року зазначено, що вона погоджується, що цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладання має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Та саме електронним підписом відповідачки 19.01.2021 року було підписано паспорт споживчого кредиту.

Таким чином, суд вважає, що доводи сторони відповідача викладені у відзиві є необгрунтованими та наданими позивачем доказами підтверджено підписання ОСОБА_1 паспорту споживчого кредиту від 19.01.2021 року, який підписаний простим електронним підписом відповідача. Суд вважає, що сторони з 19.01.2021 року погодили умови договору кредиту в частині розміру процентів за користування кредитом, підписавши паспорт споживчого кредиту.

Станом на 11.11.2025 року загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 10607 грн. 37 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 5880,41 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 4726,96 грн.

Враховуючи, що отримані кредитні кошти в добровільному порядку відповідачкою не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитом.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу представника відповідача, адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.

Враховуючи, що відповідно до вимог ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача, заявлені витрати на правову допомогу представником відповідача покладаються на відповідача. Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 610, 611, 612, 625-629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 137, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (р/р НОМЕР_4 , , МФО № 307770 місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, б. 11) заборгованість за кредитним договором № Б/Н від 19.01.2021 року, яка складається з заборгованості за кредитом 5880,41 грн, заборгованості за відсотками в сумі 4726,96 грн., а всього в розмірі 10607 (десять тисяч шістсот сім) гривень 37 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент -Банк» (р/р НОМЕР_4 , , МФО № 307770 місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, б. 11) витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

У стягненні витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_1 , - відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 16.04.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду..

Головуючий: суддя О.В. Бугера