ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1759/24 Номер провадження 22-ц/814/1177/25Головуючий у 1-й інстанції Комарова Д. Ю. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Одринська Т.В., Пікуль В.П., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» на заочне рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 грудня 2024 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року ТОВ «Санфорд Капітал» звернувся до суду зі згаданим позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № Z06.21534.005095769 у сумі 78 193 грн 47 коп, яка складається із: заборгованості за основним боргом в сумі 40 304 грн. 88 коп; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 29 814 грн, інфляційних втрат в сумі 6183, 80 грн, трьох процентів річних в сумі 1890 грн 34 коп, а також просить стягнути судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 20 коп, на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку, на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7200 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.04.2019 ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № Z06.21534.005095769. Одночасно з укладенням кредитного договору відповідач уклав з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» договір від 01.04.2019 добровільного страхування життя.

Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 44 800 грн 00 коп, включаючи витрати на страховий платіж в сумі 3886 грн 76 коп., строк кредитування становить 24 місяці і датою повернення кредиту є 01.04.2021 включно з річною змінюваною процентною ставкою 21,99 %.

Відповідач виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково, сплатив банку 13187 грн 16 коп. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії.

У зв`язку із зазначеним, станом на 01.04.2021 заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становила 40304, 88 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 22423,57 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 29 814 грн 45 коп.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати: зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн., на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку та на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7200 грн.

Далі 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» укладено договір факторингу № 16/11-23, відповідно до якого товариство набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z06.21534.005095769 від 01.04.2019.

У подальшому, 29.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23, відповідно до якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Заочним рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 грудня 2024 року позовні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодилась представник Маслюженко М.П., який діє в інтересах ТзОВ «Санфорд Капітал» та подав апеляційну скаргу, в якій прохає рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення. Яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ТзОВ «Санфорд Капітал» не погоджується із оскаржуваним рішенням, вважає його безпідставним, необґрунтованим, ухваленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при порушенні норм процесуального права, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню в повному обсязі.

Стверджує, що відповідно до додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТзОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №Z06.21534.005095769 від 01.04.2019 року.

Зокрема вказує, що матеріали справи свідчать, що договори факторингу між первісними кредиторами та позивачем укладені в належній формі. Відповідають вимогам ст.1077, 1078 ЦК України, містять додатки «Реєстри боржників» де вказано всі первісні договори кредитів з відповідачем та сум заборгованості за ними. Відомостей про визнання вказаних договорів недійсними суду не виконано. Позивачем надано суду повні копії договорів факторингу, засвідчені копії Актів прийому передачі реєстрів боржників підписами та печатками відповідних посадових осіб сторін договору. Отже. Позивач ТОВ «Санфорд Капітал» одержав від первісних кредиторів право вимоги по заборгованості відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 01.04.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № Z06.21534.005095769.

Відповідно до п.1.1. кредитного договору банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 44 800 грн 00 коп., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язувався одержати кредит і повернути його разом з процентами згідно умов договору.

Пунктом 1.2 кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 24 місяці з дня підписання договору, тобто до 01.04.2021 року включно.

Згідно п.1.3., п.1.4 кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладання кредитного договору становила 21.99% річних.

Одночасно з укладенням кредитного договору відповідач уклав з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» договір від 01.04.2019 добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 3886 грн 76 коп. Вигодонабувачем за цим договором страхування є банк.

За умовами кредитного договору, а саме п.1.12, позичальник доручив банку та дав розпорядження переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу.

Далі 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» укладено договір факторингу № 16/11-23, відповідно до якого товариство набуло права грошової вимоги до боржників згідно реєстру.

У подальшому 29.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23, відповідно до якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до боржників згідно відповідного реєстру.

Відмовляючи в задоволені позовної заяви ТзОВ «Санфорд Капітал» виходив з того, що позивачем не надано належних, достовірних і достатніх доказів на підтвердження відступлення ПАТ «Ідея Банк» і набуття ТОВ «ФК» Сонаті» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №Z06.21534.005095769 від 01.04.2019 року, крім того наданий витяг з реєстру боржників №1 від 29.12.2023 до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року, який підписаний в односторонньому порядку, що суперечить умовам договору факторингу та не є допустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції вірним з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст.626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Статтями 1077, 1078, 1081ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2статті 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (статті 77 - 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7статті 81 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № Z06.21534.005095769. Станом на 01.04.2021 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становила 40304.88 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 22423,57 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 29814,45 грн.

В подальшому між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» укладено договір факторингу № 16/11-23, відповідно до якого товариство набуло права грошової вимоги до боржників згідно реєстру, 29.12.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23, відповідно до якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до боржників згідно відповідного реєстру. Разом з тим, до матеріалів справи реєстр прав вимоги до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року, який є його невід`ємною частиною, суду не був наданий.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що витяг з реєстру боржників № 1 від 29.12.2023 який був наданий до договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 року, який підписаний в односторонньому порядку, що суперечить умовам договору факторингу є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу.

Окрім того, позивачем не надано належних, достовірних і достатніх доказів на підтвердження відступлення ПАТ "Ідея Банк" і набуття ТОВ "ФК" Сонаті" права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Z06.21534.005095769 від 01.04.2019 року.

Позивачем не надано ні акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023, ні самого реєстру боржників до договору факторингу № 16/11-23, які є невід`ємною частиною вказаного вище договору.

Колегія суддів наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими, а також поданими у строки, встановлені статтею 83 ЦПК України.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апеляційний суд може встановлювати нові обставини лише у тому разі, коли їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність та допустимість доказів), які особа не мала можливості подати суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, чи неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або можуть бути перевіреними судом апеляційної інстанції доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням встановленого порядку.

Надання особою, яка бере участь у справі, до суду апеляційної інстанції доказів, які вона без поважних причин не надала суду першої інстанції, виключає можливість їх прийняття і дослідження судом апеляційної інстанції та розцінюється як процесуальний недогляд або зловживання правом цієї особи.

Така позиція узгоджується з висновками у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі 598/1109/18, від 12 лютого 2020 року у справі 493/1538/16-ц, від 19 грудня 2020 року у справі 752/7693/17.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Оскільки рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.368,375,382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» залишити без задоволення.

Заочне рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 17 квітня 2025 року

Головуючий суддя : __________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ Т.В. Одринська __________________ В.П. Пікуль