Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/2134/24

Провадження № 2/943/284/2025

16 квітня 2025 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Коса І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.,

за участю представника позивача прокурора Коченаша В.Т.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Буську цивільну справу за позовом керівника Жовківської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі органу Кам`янко-Бузької міської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Управління державного агенства з розвитку меліорації та рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області про відшкодування шкоди, завданої державним водоохоронним біоресурсам незаконним виловом риби, -

в с т а н о в и в :

керівник Жовківської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі органу Кам`янко-Бузької міської ради Львівського району Львівської області звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 шкоду в розмірі 20111 грн., яка завдана державним водоохоронним біоресурсам незаконним виловом риби, а також судовий збір у сумі 2422,40 грн.

В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 06.02.2024 року приблизно 11 год. 48 хв. на скидному каналі Добротвірської ДТЕС, поблизу с. Руда Кам`янка-Бузької ТГ Львівського району Львівської області, відповідач ОСОБА_1 проводив вилов риби, чим порушив пп. 9 п. 3 розділу IV Правил любительського та спортивного рибальства та завдав збитки рибному господарству України, про що головним державним інспектором Львівського рибоохоронного патруля складено протокол №911 від 06.02.2024 року, а також винесено щодо ОСОБА_1 постанову №42 від 06.02.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 85 КУпАП із накладенням на відповідача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 153 грн., копії яких відповідач отримав та сплатив указаний штраф у повному обсязі. Проте, відповідачем ОСОБА_1 не сплачено майнову шкоду, завдану водним біоресурсам внаслідок незаконного вилову риби в розмірі 20 111,00 грн. Відтак, представник позивача просить заявлені позовні вимоги задовольнити та стягнути вказаний розмір шкоди із відповідача на користь позивача.

Ухвалою судді від 03.10.2024 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 05.12.2024 року закрито підготовче провадження у цій справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Прокурор Коченаш В.Т. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, виходячи із мотивів позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та просив у їх задоволенні відмовити з таких мотивів. Зокрема, не заперечуючи факту вилову ним риби на скидному каналі Добротвірської ДТЕС, за вищевказаних обставин (час, місце, спосіб вилу, кількість та вид виловленої ним риби, загальну її вагу 4,8 кг.), пояснив, що він дійсно 06 лютого 2024 року їхав разом із онуком додому та вступили на вказаний канал, де вирішили здійснити вилов риби, де він зловив одного карася та п`ять коропців. Крім нього, там також було багато рибалок. Однак, невдовзі до нього підійшов інспектор рибонагляду та повідомив про заборону вилову риби в тому місці, хоча жодних розпізнавальних знаків і заборон він не бачив. Після того відповідач випустив усю зловлену ним рибу та відразу в м. Радехів сплатив штраф у сумі 153 грн. При цьому, заперечуючи позов, відповідач звертає увагу на те, що він не знав про існуючі законодавчі заборони щодо вилову риби в місці каналу Добротвірської ДТЕС, а також те, що ніяких збитків нікому не завдав, оскільки всю виловлену ним рибу відпустив.

Третя особа: Управління державного агенства з розвитку меліорації та рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області явку свого повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечило, незважаючи на повідомлення судом про дату, час і місце розгляду справи, що не перешкоджає проведенню судового засідання.

Заслухавши доводи та пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи із таких мотивів.

Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами п`ятою сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 06.02.2024 року приблизно 11 год. 48 хв. на скидному каналі Добротвірської ДТЕС, поблизу с. Руда Кам`янка-Бузької ТГ Львівського району Львівської області, відповідач ОСОБА_1 проводив вилов риби, чим порушив пп. 9 п. 3 розділу IV Правил любительського та спортивного рибальства та завдав збитки рибному господарству України, про що головним державним інспектором Львівського рибоохоронного патруля складено протокол №911 від 06.02.2024 року.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення за №42 від 06.02.2024 року, винесеною головним державним інспектором Львівського рибоохоронного патруля Прібега О.В., відповідача ОСОБА_1 за наслідками розгляду вищевказаного адміністративного протоколу притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 85 КУпАП, із накладенням на відповідача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 153 грн., копію якої відповідч отримав.

Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку збитків про величину заподіяної шкоди внаслідок незаконного рибного промислу, ОСОБА_1 виловив наступну кількість риби по видах: Сазан (короп) 5 шт., Карась (сріблястий) 1 шт. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1042 від 29.09.2023 року внаслідок незаконного вилову ним риби були завдані наступні збитки державним рибним ресурсам: Сазан (короп) 3706 грн. за 1 гол., а всього 18530 грн., Карась (сріблястий) 1581 грн. за 1 гол., де загальна сума збитків становить 20 111,00 грн.

Крім того, як убачається із матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_1 добровільно сплатив штраф у сумі 153,00 грн , що підтверджується долученою до справи копією квитанції АТ «Ощадбанк» №48 від 06.02.2024.

Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Підпунктом 2 пункту 1 розділу IІІ Правил любительського та спортивного рибальства передбачено, що рибалки мають право на добування (вилов) водних біоресурсів відповідно до добової норми улову, у мінімально дозволених для добування (вилову) розмірах видів водних біоресурсів, а також знаряддями лову, у місцях та в строки не заборонені цими Правилами та наказами органів рибоохорони.

В силу приписів підпункту 9 пункту 3 розділу IV Правил любительського та спортивного рибальства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №700 від 19.09.2022 року, - забороняється добування (вилов) у таких місцях, зокрема: каналах (підвідних, скидних, магістральних) теплоенергоцентралей, електростанцій, відводах рибогосподарських і меліоративних систем, шлюзових каналах тощо.

Згідно підпункту 8 пункту 3 розділу IІІ цих Правил до обов`язків рибалок належить: відшкодовувати шкоду, заподіяну водним біоресурсам внаслідок порушення цих Правил, у порядку та розмірах, визначених законодавством.

Незаконно добуті (виловлені) водні біоресурси у живому та неушкодженому вигляді підлягають поверненню у природне середовище існування, а у випадку їх ушкодження вилученню у порядку, визначеному законодавством (п. 2 розділу VІІ цих Правил).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Статтею 64 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, серед іншого, в порушенні правил використання об`єктів тваринного світу, незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Незаконно добуті (зібрані) об`єкти тваринного світу, виготовлена з них продукція, знаряддя правопорушень підлягають безоплатному вилученню в установленому законом порядку. У разі вилучення незаконно добутих живих тварин повинні бути вжиті заходи щодо їх збереження, і за можливості - повернення у природне середовище.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №1042 від 29.09.2023 (Додпток №1 до цієї Постанови), розмір шкоди, заподіяної відповідачем ОСОБА_1 внаслідок незаконного вилову риби, складає 20 111,00 грн., яка станом на час розгляду справи ним не відшкодована, про що відповідач визнає у судовому засіданні, проте заперечує сам факт заподіяння ним шкоди.

Однак, статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Також приписами статті 1166 ЦК України встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди, який звільняється від її відшкодування лише, якщо він доведе, що шкоди завдано не з його вини.

Відтак, заперечення відповідача ОСОБА_1 про те, що він не знав про заборону вилову риби в каналі Добротвірської ДТЕС суд вважає безпідставними, оскільки незнання ним законів та існуючих законодавчих норм не може звільняти його від юридичної відповідальності за наслідками його дій. Також суд не може визнати обгрунтованими доводи відповідача щодо незаподіяння ним збитків нікому через те, що він всю виловлену рибу відпустив, оскільки ним не заперечується факт вилову риби на скидному каналі Добротвірської ДТЕС, як і визнається кількість та вид виловленої ним риби, її загальну вагу 4,8 кг. Разом із тим, слід зауважити про те, що шкода відповідачем була завдана державним водоохоронним біоресурсам саме незаконним виловом риби (незаконним вилученням об`єктів тваринного світу з природного середовища), чого ним не заперечується, а доводи відповідача про те, що він відпустив рибу не спростовують цього факту, як і також не є доведеними, оскільки належні та допустимі докази цим доводам у матеріалах справи відсутні, а також відповідачем не доведено, що шкоди завдано не з його вини.

Більше того, як констатовано вище, що нормою статті 64 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що незаконно добуті об`єкти тваринного світу підлягають безоплатному вилученню в установленому законом порядку, а в разі вилучення незаконно добутих живих тварин повинні бути вжиті заходи щодо їх збереження, і за можливості - повернення у природне середовище. Аналогічна норма закріплена у п. 2 розділу VІІ Правил любительського та спортивного рибальства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №700 від 19.09.2022 року (незаконно добуті (виловлені) водні біоресурси у живому та неушкодженому вигляді підлягають поверненню у природне середовище існування).

Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки у добровільному порядку шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, відповідачем не спростовано та відшкодовано не було, а тому позов слід задовольнити повністю.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки представником позивача при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., а тому враховуючи задоволення цього позову, такий збір слід стягнути з відповідача на користь представника позивача (Львівська обласна прокуратура).

Ураховуючи викладене, та керуючись статтями 2, 4, 8, 10, 11, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов керівника Жовківської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі органу Кам`янко-Бузької міської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державним водоохоронним біоресурсам незаконним виловом риби, - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Кам`янко-Бузької міської ради Львівського району Львівської області (спеціальний рахунок UA0013823, ГУК Львів/Кам`янка-Бузька ТГ/24062100, , код класифікації доходів бюджету: 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища») збитки, завдані навколишньому природному середовищу в розмірі 20 111,00 грн. (двадцять тисяч сто одинадцять гривень 00 копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури (р/р UA0000774 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172, ) судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Кам`янка-Бузька міська рада Львівського району Львівської області (80400, Львівська область, м. Кам`янка-Бузька, вул. Шевченка, 2, ).

Представник позивача: Жовківська окружна прокуратура Львівської області (80300, Львівська область, м. Жовква, вул. Святої Трійці, 10, код ЄДРПОУ ).

Представник позивача: прокурор Коченаш Володимир Тарасович (80500, Львівська область, м. Буськ, вул. Львівська, 6).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий).

Третя особа: Управління державного агенства з розвитку меліорації та рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області (79034, м. Львів, вул. Тернопільська, 2а, ).

Повний текст судового рішення складено: 16.04.2025 року.

Суддя: І. Б. Кос