Справа № 692/1339/24
Провадження № 2-др/692/3/25
16 квітня 2025 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Драбів заяву Фермерського господарства «Орлівське» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Орлівське» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, -
Представник відповідача адвокат Брус С.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити заяву в повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бочаров О.М. в судове засідання не з`явився, надав клопотання про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, обґрунтоване тим, що вважає розмір правничої допомоги завищеним та необґрунтованим. Представник відповідача не подав відзив на позовну заяву, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести. Із поданих документів не зрозуміло, які саме послуги були надані адвокатом. Окрім того, ордер СА №1101997 видано на підставі договору про надання правничої допомоги №8-01/25 від 08.01.2025, в той же час до суду надано примірник договору №ПД/ФГ-01 від 02.12.2024, а тому є сумніви стосовно повноважень адвоката.
Дослідивши заяву та питання стягнення судових витрат, суд дійшов до наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 01 квітня 2025 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Орлівське» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України покладаються на позивача у разі відмови у позові.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні його позовної заяви, судові витрати не підлягають відшкодуванню з іншої сторони, а покладаються на самого позивача.

На підтвердження понесених витрат відповідача на правову допомогу його представник надав договір про надання правової допомоги №ПД/ФГ-01 від 02.12.2024 року укладеного між адвокатом Брус С.М. та ФГ «Орлівське», додаткову угоду до договору про надання правової допомоги №ПД/ФГ-01 від 02.12.2024 року, якою сторони погодили, що розмір гонорару адвоката за договором визначається адвокатом у відповідних актах та/або рахунках та наведено відповідні розцінки адвоката. Відповідно до акта про надання правової (правничої) допомоги від 02.04.2025 року до договору №ПД/ФГ-01 від 02.12.2024, загальна вартість послуг адвоката складає 20000,00 грн. акт містить перелік послуг та їх вартість з врахуванням часу на надання таких послуг, представництво в суді першої інстанції оцінено у 10000 грн.

Згідно видаткового касового ордеру від 03.04.2025 року адвокату Брусу С.М. було сплачено суму в розмірі 20000,00 грн. за надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4, 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає, що заперечення представника позивача щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу частково знайшли своє підтвердження.

В постанові від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Щодо посилання представником позивача в запереченнях на ордер, який було видано на підставі договору про надання правничої допомоги №8-01/25 від 08.01.2025, а в той час відповідачем було надано до суду примірник договору №ПД/ФГ-01 від 02.12.2024 року, а тому в сторони позивача маються сумніви стосовно повноважень представника відповідача у справі, суд зазначає, що різні дати укладення договору та видачі ордера не впливають на дійсність повноважень адвоката. Дане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладені в постанові від 20 січня 2025 року у справі №761/5870/24, де зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. У цивільному судочинстві повноваження адвоката як представника можуть підтверджуватися довіреністю або ордером, які видаються на підставі договору відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Ордер видається адвокатом (адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням) у письмовій (електронній) формі та повинен містити підпис адвоката (електронний підпис). Тобто ордер по суті є підтвердженням наявності в адвоката повноважень на представництво інтересів іншої особи на підставі укладеного з нею договору про надання правничої допомоги. Відсутність у ч. 4 ст. 62 ЦПК України вказівки на договір про надання правничої допомоги зовсім не виключає права адвоката підтвердити такі повноваження безпосередньо договором про надання правничої допомоги, який згідно із частинами 1, 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у системному зв`язку одночасно і є тим документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. За відсутності відомостей, що свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю визнане в передбаченому законом порядку недійсним або є скасованим, припинення (зупинення) права на заняття адвокатською діяльністю у суду немає підстав ставити під сумнів статус представника учасника справи як адвоката.

У судовому засіданні 01.04.2025 представник ОСОБА_2 у виступі зазначив, що відповідач очікує понести 20 тис. грн. витрат на правничу допомогу. При визначенні суми витрат з правничої професійної допомоги на користь відповідача суд приймає до уваги, що представник Брус С.М. тричі приймав участь у судових засіданнях, в одному судовому засіданні був особисто, але воно було відкладено, в підготовчому судовому засіданні був особисто, та в судовому засіданні приймав участь в режимі відеоконференції. Відзив на позову заяву був поданий суду, але через те, що пропущений строк на його подачу не був поновлений, відзив не був прийнятий судом. З урахуванням того, що відзив не був прийнятий судом, суд вважає, що витрати на його підготовку не повинні стягуватися, крім того, з огляду на те, що складність справи, кількість судових засідань та форма участі в них представника Бруса С.М. свідчить про те, що сума у 10 тис. грн. не відповідає в повній мірі співмірності між ціною послуг з витраченими ресурсам, і також підлягає зменшенню до 6000 грн. решта витрат, що зазначені в акті про надання правової (правничої) допомоги від 02.04.2025 року до договору №ПД/ФГ-01 від 02.12.2024 підлягають повному відшкодуванню як обґрунтовані.

Враховуючи викладене суд вважає, що понесені витрати відповідача на правову допомогу підлягають стягненню з позивача, як такі що підтверджені належними доказами. Оскільки питання щодо розподілу судових витрат за надану правову допомогу не були вирішенні судом при ухваленні рішення, слід ухвалити додаткове рішення з цього питання.

На підставі викладеного, керуючись ст.133, 137, 141, 263-264, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву Фермерського господарства «Орлівське» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити по справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Орлівське» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі - додаткове рішення.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Орлівське» судові витрати за отримання професійної правничої допомоги по цивільній справі № 692/1339/24 у розмірі 11000 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий