Провадження № 2/686/959/25
УХВАЛА

17 квітня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває вищевказана цивільна справа.

17.04.2025 року до суду надійшла заява від представника відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду про витребування доказів від 11.02.2025 року.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду зазначеного клопотання у відповідності до вимог ч. 3 ст. 433 ЦПК України.

Вивчивши матеріали поданого клопотання, суд звертає увагу на наступне.

Так, ухвалою суду від 11.02.2025 року було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пилипчук Ю.В. про витребування доказів та витребувано з Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором №R01.00212.005137339 від 11.04.2019 р., укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Копію цієї ухвали суду направлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» 21.02.2025 року, яку було отримано представником 25.02.2025, що підтверджується підписом уповноваженої особи у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №863.

17.02.2025 в електронний кабінет позивача також було направлено копію ухвали суду від 11.02.2025 про витребування доказів, яку отримано 19.02.2025 року, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного документу.

Станом на 17.04.2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» вимоги ухвали суду від 11.02.2025 року про витребування доказів не виконано, витребуваних доказів не надано та не повідомлено про неможливість надання таких доказів, жодної відповіді до суду не надано.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.1 п.9 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Суд звертає увагу, що поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій, при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються судом за загальними правилами. У разі неповідомлення позивачем таких причин, суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, залишити позов без розгляду.

Дії позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» щодо ненадання на вимогу суду витребуваних письмових доказів порушують права учасників процесу та суперечать вимогам ст.ст. 6, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на розгляд справи судом упродовж розумного строку та недопустимість зловживання процесуальними правами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.92 (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.98 та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Неподання позивачем без поважних причин витребуваних доказів, які мають істотне значення для вирішення цієї справи, позбавляє суд можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення.

З огляду на встановлені обставини та вищенаведені положення процесуального закону, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача Пилипчук Ю.В. підлягає задоволенню та позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, слід залишити без розгляду, оскільки це відповідає вимогам ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 247, 257 п.9 ч.1, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Сергій Стефанишин