Справа № 283/608/25
провадження №2/283/513/2025
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2025 року Малинський районний суд Житомирської області у складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І. розглянувши в місті Малині в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, на утримання неповнолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

14.03.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Міхненко Т.І., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АМ № 1121086 від 13.03.2025, звернулася до суду з позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що згідно з виконавчим листом Малинського районного суду Житомирської області № 283/1608/24 (виконавче провадження № 76320031) з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання їхніх спільних дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду 27.06.2024 та досягнення дітьми повноліття.

Виконавчий лист № 283/1608/24 перебуває на виконанні в Малинському відділі державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіональної о управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В порушення вимог статті 196 СК України відповідач вчасно аліменти не сплачував та допустив заборгованість по сплаті аліментів.

Відповідно до розрахунку державного виконавця Малинського ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центральною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по вказаному виконавчому листі за період з 27.06.2024 по 31.01.2025 заборгованість боржника по аліментах становить 32 466,15 гривень.

Згідно з виконавчим листом Малинського районного суду Житомирської області № 283/1608/24 (виконавче провадження № 76320459) з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з моменту подання позовної заяви 27.06.2024 та до досягнення дитиною ОСОБА_4 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаний виконавчий лист № 283/1608/24 також перебуває на виконанні в Малинському відділі ДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В порушення вимог статті 196 СК України відповідач вчасно аліменти не сплачував та допустив заборгованість по сплаті аліментів.

Відповідно до розрахунку державного виконавця Малинського ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по вказаному виконавчому листі за період з 27.06.2024 по 31.01.2025 заборгованість боржника по аліментах становить 16 233,04 гривень.

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

р=(А1 х 1 %xQ 1) + (А2х l%xQ2)+………(Anxl%xQn), де:

р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову:

Al - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Таким чином, загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за виконавчим листом № 283/1608/24 (виконавче провадження № 76320031) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їхніх спільних дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 становить:

за червень 2024 року - 1474.62 грн (606,84 грн х 1% х 243 дні);

за липень 2024 року - 9648,82 грн (4551,33 грн х 1% х 212 днів);

за серпень 2024 року - 8237,91 грн (4551,33 грн х 1% х 181 день);

за вересень 2024 року - 6872,51 грн (4551,33 грн х 1% х 151 день);

за жовтень 2024 року - 5461,60 грн (4551,33 грн х 1% х 120 днів);

за листопад 2024 року - 4096,20 грн (4551,33 грн х 1% х 90 днів);

за грудень 2024 року - 2685,28 грн (4551,33 грн х 1% х 59 днів),

за січень 2025 року - 1274,37 грн (4551,33 грн х 1% х 28 дні ).

Отже, загальна сума пені за порушення ОСОБА_2 аліментних зобов`язань з червня 2024 року по лютий 2025 року становить 39 751,31 грн.

Разом з цим, відповідно до ст. 196 СК України з ОСОБА_2 на користь позивачки може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в розмірі не більше 32 466,15 гривень за виконавчим листом № 283/1608/24 у виконавчому провадженні №76320031.

Загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за виконавчим листом № 283/1608/24 (виконавче провадження №76320459) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною ОСОБА_5 трирічного віку становить:

за червень 2024 року 737,31 грн (303,42 грн х 1% х 243 дні);

за липень 2024 року 4824,40 грн (2275,66 грн х 1% х 212 днів);

за серпень 2024 року - 4118,94 грн (2275,66 грн х 1% х 181 день);

за вересень 2024 року 3436,25 грн (2275,66 грн х 1% х 151 день);

за жовтень 2024 року - 2730,80 грн, (2275,66 грн х 1% х 120 днів);

за листопад 2024 року 2048,09 грн (2275,66 грн х 1% х 90 днів);

за грудень 2024 року - 1342,64 грн (2275,66 грн х 1% х 59 днів);

за січень 2025 року - 637,18 грн (2275,66 грн х 1% х 28 днів).

Отже, загальна сума пені за порушення ОСОБА_2 аліментних зобов`язань з червня 2024 року по лютий 2025 року становить 19 875,60 грн.

Разом з цим, відповідно до ст. 196 СК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання позивачки в розмірі не більше 16 233,04 гривень за виконавчим листом №283/1608/24 у виконавчому провадженні №76320459.

Вимогами позову представник позивач просить стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 283/1608/24 у виконавчому провадженні № 76320031 в розмірі 32 466,15 гривень; стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 283/1608/24 у виконавчому провадженні № 76320459 в розмірі 16 233,04 гривень.

04.04.2025 відповідачем подано до суду відзив на позов, згідно з яким ОСОБА_2 заперечив відносно вимог позивача. Зазначив, що позивачем неправомірно нараховано пеню за прострочення. Сімейне законодавство поширює положення статті 196 СК також на правовідносини, визначені главою 16 СК, якими встановлено обов`язки батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Разом з тим, сімейне законодавство не містить положень, які поширюють дію статті 196 СК на правовідносини, визначені главою 17 СК, якими встановлено обов`язки повнолітніх дочки, сина утримувати батьків. У свою чергу, глава 9 СК України «Права та обов`язки подружжя по утриманню» не містить посилань на те, що визначення заборгованості по аліментам на одного із подружжя здійснюється відповідно до статей 194-197 СК, а тому положення статті 196 цього Кодексу на спірні правовідносини не поширюються.

Враховуючи, що до заборгованості по аліментах на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку можуть бути застосовані інші санкції майнового характеру, передбачені цивільним законодавством, які позивач не просила застосувати, в задоволенні її позовних вимог щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, слід відмовити.

Аналогічний підхід щодо дії статті 196 СК висловив і Верховний Суд у постанові від 27 червня 2019 року по справі № 635/6679/16-ц (провадження № 61-22926св18). Зокрема касаційна інстанція наголосила на тому, що вимоги статті 196 СК передбачають відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки, тільки при виникненні заборгованості за аліментами, які сплачуються на дітей, і не розповсюджуються на правовідносини щодо сплати аліментів на утримання батьків. Крім того Верховний Суд звернув увагу на неможливості застосування аналогії закону «розширивши» дію статті 196 СК України.

Вимогами відзиву відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Явка та позиція сторін по справі:

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належно.

Представник позивача адвокат Міхненко Т.І. в судовому засіданні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в суді заперечив відносно позову та просив суд відмовити у його задоволенні. Зазначив, що на його утриманні перебуває дружина, яка є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка потребує постійного догляду, тому працевлаштуватися він не мав змоги.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що відповідно до виконавчого листа Малинського районного суду Житомирської області по справі № 283/1608/24 від 16.09.2024 вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхніх спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду 27.06.2024 та до досягнення дітьми повноліття (а.с.8-9).

Відповідно до виконавчого листа Малинського районного суду Житомирської області по справі № 283/1608/24 від 16.09.2024 вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання заяви до суду 27.06.2024 та до досягнення ОСОБА_5 трирічного віку, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10-11).

Відповідно до розрахунку державного виконавця №3788/23.6 від 04.02.2025, заборгованість ОСОБА_2 по виконавчому провадженні № 76320031, згідно з виконавчим листом № 283/1608/24 про стягнення аліментів на утримання дітей, станом на 01.02.2025 становить 32 466,15 грн. (а.с.12).

Відповідно до розрахунку державного виконавця №3789/23.6 від 04.02.2025, заборгованість ОСОБА_2 по виконавчому провадженні № 76320459, згідно з виконавчим листом № 283/1608/24 про стягнення аліментів на ОСОБА_1 , станом на 01.02.2025 становить 16 233,04 грн. (а.с.13).

На підтвердження обґрунтованості своїх тверджень, відповідачем долучено до матеріалів такі документи: посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.01.2025; довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ № 662789; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 ; висновок лікарської комісії медичного закладу № 4 від 02.01.2025.

Мотиви та застосовані норми права.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках,що регламентовано ч. 1 ст. 13 ЦПК України

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Так, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку. Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином. Заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць * кількість днів заборгованості * 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання дітей становить 32 466,15 грн.

У відповідності до ст. 196 СК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в розмірі, що є не більше 100 відсотків заборгованості, яка існувала станом на дату подання позову до суду. А тому, заявлена позовна вимога щодо стягнення пені в розмірі 32 466,15 грн є обґрунтованою.

Щодо позовної вимоги про стягнення неустойки по сплаті аліментів на утримання позивачки суд зазначає наступне.

Виходячи із системного аналізу Глави 15 і Глави 22 СК («Обов`язок по утриманню інших членів сім`ї та родичів»), зокрема статті 274 СК, норми положень Глави 15 СК до правовідносин, що врегульовані нормами інших глав СК, можуть застосовуватися лише у випадку прямого на це посилання.

Іншим прикладом може бути те, що сімейне законодавство поширює положення статті 196 СК також на правовідносини, визначені главою 16 СК, якими встановлено обов`язки батьків утримувати повнолітніх дочку, сина.

Так, стаття 201 СК містить пряму вказівку на те, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Разом з тим, сімейне законодавство не містить положень, які поширюють дію статті 196 СК на правовідносини, визначені главою 17 СК, якими встановлено обов`язки повнолітніх дочки, сина утримувати батьків.

В свою чергу, Глава 9 СК «Права та обов`язки подружжя по утриманню» не містить посилань на те, що визначення заборгованості по аліментам на одного із подружжя здійснюється відповідно до статей 194-197 СК, а тому положення статті 196 цього Кодексу на спірні правовідносини не поширюються.

Враховуючи, що до заборгованості по аліментах на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку можуть бути застосовані інші санкції майнового характеру, передбачені цивільним законодавством, які позивачка не просила застосувати, в задоволенні її позовних вимог щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, слід відмовити.

Аналогічний підхід щодо дії статті 196 СК висловив і Верховний Суд у постанові від 27 червня 2019 року по справі № 635/6679/16-ц (провадження № 61-22926св18). Зокрема касаційна інстанція наголосила на тому, що вимоги статті 196 СК передбачають відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки, тільки при виникненні заборгованості за аліментами, які сплачуються на дітей, і не розповсюджуються на правовідносини щодо сплати аліментів на утримання батьків. Крім того Верховний Суд звернув увагу на неможливості застосування аналогії закону «розширивши» дію статті 196 СК.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей у розмірі, що не перевищує суму основної заборгованості 32 466,15 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 196 СК України, ст. 81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів згідно з виконавчим листом № 283/1608/24 по виконавчому провадженню № 76320031 за період з 27.06.2024 по 28.02.2025 в розмірі 32 466 (тридцять дві тисячі чотириста шістдесят шість) гривень 15 копійок.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканець АДРЕСА_2 .

Суддя