Справа № 345/6797/24
Провадження № 22-ц/4808/474/25
Головуючий у 1 інстанції Кулаєць Б. О.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,

суддів: Баркова В. М., Бойчука І. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скарг у представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Павленка Дмитра Олександровича на заочне рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2025 року, ухвалене в складі судді Кулаєць Б. О. в місті Калуші, у справіза позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2024 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 08 квітня 2024 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір (оферти) № 08.04.2024-100000078. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у розмірі 6000,00 грн строком на 42 дні. Також умовами договору визначені процентні ставки за користування кредитом: процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з моменту отримання чергового траншу включно; процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за 1 день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ».

Товариство свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, водночас, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 12360,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000,00 грн, за відсотками в розмірі 5760,00 грн та неустойкою в розмірі 600 грн.

Враховуючи викладене, ТОВ «Споживчий центр» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 08.04.2024-100000078 від 08 квітня 2024 року в розмірі 12360,00 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2025 року позов ТОВ «Споживчий центр» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 08.04.2024-100000078 від 08 квітня 2024 року в розмірі 8520 грн, з яких: 6000 грн заборгованість за основним боргом та 2520 грн заборгованість за відсотками.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» 1669,81 грн сплаченого судового збору.

В обґрунтування рішення суд зазначив, що товариством доведено факт виконання своїх зобов`язань за кредитним договором № 08.04.2024-100000078 від 08 квітня 2024 року, укладеним з ОСОБА_1 , а отже, право вимагати повернення кредитних коштів в судовому порядку. Разом з тим, суд першої інстанції не погодився із наданим товариством розрахунком заборгованості за процентами за вказаним кредитним договором. Так, суд уважав за необхідне розраховувати заборгованість за укладеним між сторонами договором, виходячи із встановленої частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1%. Ураховуючи зазначену процентну ставку, суд виснував, що заборгованість відповідача по несплачених відсотках становить 2520 грн.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Представник ТОВ «Споживчий центр» - Павленко Д. О. на рішення суду подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ доповнено розділ IV Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 17 такого змісту: тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Також зазначеним законом доповнено частиною п`ятою статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування», за якою: максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті не може перевищувати 1 %.

Згадуваний закон набрав чинності 24 грудня 2023 року, а тому його дія поширювалася на спірні правовідносини у частині застосування пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

За таких обставин, представник апелянта уважає, що денна процентна ставка у розмірі 2,33 % за кредитним договором № 08.04.2024-100000078 від 08 квітня 2024 року, є законною для договорів, укладених до 22 квітня 2024 року, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що дія пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень не поширюється на кредитний договір, укладений між сторонами.

Враховуючи викладене, представник ТОВ «Споживчий центр» просить рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором № 08.04.2024-100000078 від 08 квітня 2024 року за процентами у розмірі 5760 грн скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині в повному обсязі.

Позиція інших учасників справи

ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Відповідно до частини першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи та ціну позову, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі викладеного, враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд здійснює перегляд рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» щодо стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 5760 грн; в іншій частині рішення суду не є предметом перегляду в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що 08 квітня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1408.04.2024-100000078.

Зокрема, 08 квітня 2024 року ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора «Е663» підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) та заявку, за умовами яких ОСОБА_1 надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 6000,00 грн; строк, на який надається кредит, 42 дні з дати його надання; дата повернення кредиту 19 травня 2024 року, процентна ставка «Економ» фіксована незмінна у розмірі 2,0 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду, денна процентна ставка 2,33 % за кожний день користування кредитом протягом усього строку на який надається кредит, орієнтовна загальна вартість кредиту 11880,00 грн. (а.с. 20-31).

Згідно з квитанцією системи LiqPay виплата коштів ОСОБА_1 за кредитним договором № 08.04.2024-100000078 від 08 квітня 2024 року здійснено за допомогою вказаної системи, зокрема, ІD платежу: ; дата: 08 квітня 2024 року; сума: 6000,00 грн; картка: 516874*42 (а.с. 15).

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 08.04.2024-100000078 від 08 квітня 2024 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 08.04.2024-100000078 від 08 квітня 2024 року складає 12360,00 грн, з яких: основний борг 6000,00 грн, проценти 5760,00 грн, неустойка 600 грн (а.с. 14).

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Отже, у випадку настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що 08 квітня 2024 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 08.04.2024-100000078 в електронній формі, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 6000 грн зі строком кредитування 42 дні з дати його надання.

У заявці кредитного договору № 08.04.2024-100000078 (кредитної лінії) та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 08.04.2024-100000078 (кредитної лінії) сторони погодили, що первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання; черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового Траншу включно; процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ».

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 08.04.2024-100000078 від 08 квітня 2024 року станом на 19 травня 2024 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість у розмірі 12360 грн, з яких: 5760 грн - відсотки. При цьому відсотки нараховані за денною процентною ставкою у розмірі 2,33 %.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах необхідно проводити розрахунок заборгованості за відсотками виходячи з встановленої частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1 %.

Колегія суддів частково не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.

Суд першої інстанції не врахував поетапного зменшення розміру денної процентної ставки, внаслідок чого, наведений судом першої інстанції розрахунок заборгованості, виходячи із максимальної денної процентної ставки 1 % за весь період кредитування, є неправильним.

Водночас колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що розмір і порядок нарахування відсотків за користування кредитом визначаються сторонами, а тому у спірних правовідносинах денна процентна ставка протягом всього періоду кредитування повинна становити 2,33 %, оскільки умови договорів повинні узгоджуватися із нормами законодавства.

За таких обставин, апеляційний суд, реалізуючи свій процесуальний обов`язок уважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості за відсотками за кредитним договором № 08.04.2024-100000078 від 08 квітня 2024 року, укладеним між сторонами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сторони погодили між собою, що протягом первинного періоду 14 днів з дня надання кредиту денна процентна ставка становить 2 %. Такий розмір процентної ставки узгоджується із Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону України «Про споживче кредитування», а тому розмір заборгованості за відсотками за період з 08 квітня по 21 квітня 2024 року становить 1680 грн (6000 грн * 2 % * 14 днів). Після закінчення первинного періоду, тобто протягом чергового періоду сторони погодили, що денна процентна ставка становитиме 2,33 %. Однак, враховуючи положення пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо диференційованого розміру денної процентної ставки, така ставка можлива лише 22 квітня 2024 року, водночас з 23 квітня по 19 травня 2024 року розмір процентної ставки не може перевищувати 1,5 %. Враховуючи викладене, заборгованість за процентами 22 квітня 2024 року складає 139,80 грн (6000 грн * 2,33 % * 1 день) та за період з 23 квітня по 19 травня 2024 року 2430 грн (6000 грн * 1,5 % * 27 днів). Загальний розмір заборгованості відповідача за відсотками становить 4249,80 грн.

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи викладене, колегія суддів уважає за необхідне частково задовольнити вимоги апеляційної скарги, рішення суду в частині визначення суми заборгованості за відсотками за кредитним договором № 08.04.2024-100000078 від 08 квітня 2024 року змінити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 08.04.2024-100000078 від 08 квітня 2024 року у розмірі 10249,80 грн, з яких: 6000 грн заборгованість за основним боргом та 4249,80 грн заборгованість за відсотками.

Розподіл судових витрат

Статтею 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі із розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

З огляду на висновок щодо часткового задоволення апеляційної скарги, в результаті чого розмір задоволених позовних вимог складає 82,92 %, розподіл судового збору у суді першої інстанції, підлягає зміні: з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання позову в суді першої інстанції в сумі 2008,65 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог 2422,40*82,92 %). Розмір задоволених вимог апеляційної скарги складає 73,78 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2680,87 грн (пропорційно розміру задоволених вимог апеляційної скарги 3633,60*73,78 %).

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Павленка Дмитра Олександровича задоволити частково.

Заочне рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2025 року в частині визначення суми заборгованості за відсотками за кредитним договором № 08.04.2024-100000078 від 08 квітня 2024 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 08.04.2024-100000078 від 08 квітня 2024 року у розмірі 10249,80 грн, з яких: 6000 грн заборгованість за основним боргом та 4249,80 грн заборгованість за відсотками».

Розподіл судових витрат в суді першої інстанції змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»2008,65 грн судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»2680,87 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: В. М. Барков

І. В. Бойчук