Справа №345/694/25
Провадження № 2/345/568/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

28.04.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

з участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачка по справі ОСОБА_2 є онукою спадкодавця. Сусідка позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 14.11.2012 року, яким на випадок смерті зробила розпорядження, що все майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, що буде мати за законом, заповіла в рівних долях ОСОБА_2 та позивачу ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 позивач почав розшукувати ОСОБА_2 , потім почалася пандемія у зв`язку з коронавірусом. Пізніше нотаріуси в основному не працювали, не працювали реєстри, через повномасштабне вторгнення рф на територію України у лютому 2022 року. У серпні 2022 року був призваний на службу в Збройні Сили України.

У грудні 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця, але нотаріус роз`яснив, що позивачем пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що строк звернення до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3 він пропустив по поважній причині. Ніхто на дане спадкове майно не претендує. У зв`язку з цим позивач просить суд постановити рішення, яким визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 20.02.2025 прийнято справу до провадження, провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання (а.с.21-22).

20.03.2025 представником позивача подано суду доповнення до позовної заяви, в якому зазначає, що мама позивача доглядала сусідку ОСОБА_3 (спадкодавця) і здійснювала її поховання. Тому про заповіт спадкодавця саме на позивача йому не було відомо, позивач вважав, що заповіт складено на маму. Мама позивача намагалася розшукати відповідачку по справі, а позивачу про заповіт повідомила у 2020 році, коли вже був пропущений шестимісячний термін звернення до нотаріуса (а.с.29).

Ухвалою суду від 20.03.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 33).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку. Відповідачка відзиву на позов у встановлені судом строки не подала, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.01.2018 року, виданим виконавчим комітетом Боднарівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 (а.с.6).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 14.11.2012, яким на випадок смерті зробила розпорядження, що все майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, що буде мати за законом, заповіла в рівних долях ОСОБА_2 та позивачу ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений секретарем Боднарівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, зареєстровано в реєстрі за № 57 (а.с.7).

ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с.8). Станом на 16.01.2018 ОСОБА_3 за даною адресою проживала одна (а.с.9).

Згідно довідки Боднарівської сільської ради від 04.05.2018, поховання ОСОБА_3 , яка постійно проживала по АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 (а.с.13).

У грудні 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , але нотаріус листом від 23.12.2024 роз`яснив, що позивачем пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини. Одночасно нотаріус роз`яснив позивачу, що він має право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.5)

Також до матеріалів справи долучено підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій (посвідчення видано 22.01.2024 а.с.14).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкодавець ОСОБА_3 за життя зробила розпорядження щодо майна, належного їй на праві приватної власності, у вигляді заповіту.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ст. ст. 1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з час відкриття спадщини.

За змістом ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки позивач не знав про існування заповіту на його ім`я, а вважав, що заповіт спадкодавцем складено на імя ОСОБА_4 . Тільки в 2020 році позивачу стало відомо про існування заповіту, який за життя був складений спадкодавицею на користь позивача.

Оскільки ОСОБА_1 не був обізнаний з фактом існування заповіту, суд приходить до висновку про поважність причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Відповідачка по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, відзиву чи заперечень на позов не надала, а тому суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк три місяці, який обчислювати з моменту набрання рішенням законної сили, що буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини.

На підставі наведеного та керуючись ст. 258, 259, 263-265, 273, 280-283 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном 3 (три) місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий