провадження № 2/175/2380/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченко О.Г.

з секретарем Кульпіною Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю,-

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю. В якому просила, встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тобто до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

03 жовтня 2024 року вищевказана цивільна справа була зареєстрована канцелярією суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана до провадження судді Васюченка О.Г..

Ухвалою від 07 січня 2025 року суддею відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

20 лютого 2025 року постановлена ухвала про витребування доказів та про закриття підготовчого провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача, надала заяву до канцелярії суду в якій просила справу розглянути без участі позивача та його представника, заявлені вимоги просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача через систему «Електронний суд» надала заяву про розгляд справи без участі представника Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

Третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна за допомогою поштового зв`язку надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов до наступного.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 10 червня 1976 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_2 , з того часу, тобто з 1976 року по 2024 рік, подружжя ОСОБА_4 проживали разом, спільно вели побут та спільно виховували доньку ОСОБА_1 .. Позивачка постійно проживала із батьками, в тому числі із ОСОБА_2 , який був для Позивача, як батько, та після погіршення здоров?я у обох батьків постійно доглядала за ними, задовольняла їх побутові потреби та потреби у лікуванні.

За життя ОСОБА_2 проживав разом зі своєю падчеркою (рідною донькою ОСОБА_3 ) ОСОБА_1 (надалі - Позивач, ОСОБА_1 ) та дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 05 січня 2024 року відділом державної реєстрації Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис про смерть № 09.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_4 , виданим 08 січня 2024 року відділом державної реєстрації Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис про смерть № 11.

Після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилося спадкове майно у вигляді нерухомого майна, а саме:

- житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :02:028:0163;

- земельна ділянка, площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для

будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :02:028:0162.

Оскільки ОСОБА_1 постійно проживала разом із ОСОБА_2 , та вважала себе його законним спадкоємцем, вона звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарової В.Ю. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак постановою приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарової В.Ю. від 06 серпня 2024 року № 222/02-14, було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, тому що ОСОБА_1 , як спадкоємцем, не було подано достатніх документів, які б підтверджували факт родинних відносин з ОСОБА_2 ..

Факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується довідкою виданою начальником відділу центру надання адміністративних послуг Підгородненської міської ради в якій зазначено, що на момент смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та разом із померлим за цією ж адресою були зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 07 травня 1980 р. та по теперішній час; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16 квітня 1996 р. та по теперішній час; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 28 серпня 2012 р. та по теперішній час; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 07 лютого 2020 р. та по теперішній час; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 30 червня 2023 р. та по теперішній час; копією домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) в яких вони зазначають, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , також зазначають, що ОСОБА_1 більше 10 років доглядала за мамою ОСОБА_3 та своїм вітчимом ОСОБА_2 , вона поралась по господарству, закуповувала їжу та ліки для батьків, їздила з батьками до лікарні, разом з цим після організація поховання ОСОБА_2 була на Позивачу, адже вона була єдиною рідною людиною у ОСОБА_2 ..

Встановлення факту постійного проживання Позивача ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті, для Позивача має юридичне значення, тому що дозволяє їй оформити спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину.

Вирішуючи питання про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тобто до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд може встановити факт, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення майнових прав.

В силу ч.ч. 2, 4ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, узагальнюючи встановлені судом обставини, враховуючи те, що встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тобто до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , необхідно Позивачу для оформлення спадщини, суд дійшов висновку, що обставини викладенні у позові знайшли підтвердження, тому позовна заява ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова В.Ю., про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю підлягає задоволенню.

Судові витрати віднести за рахунок Позивача.

Керуючись ст. ст. 89, 206, 263-265, 315 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1220, 1223, 1258, 1259, 1268, 1270 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тобто до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати віднести за рахунок Позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Васюченко