Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9126/24
Номер провадження 2-п/711/11/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.,

при секретарі Мелещенко О.В.,

представника заявника адвоката Филь О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Черкаси заяву представника відповідача адвоката Филь О.М. про перегляд заочного рішення суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 17.01.2025 ухвалено стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (, адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411) заборгованість за Договором про надання кредиту № 470136-КС-007 від 17.03.2024 у розмірі 92163,36 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а всього 94585,76 грн.

До суду 17.02.2025 представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у справі подано заяву про перегляд заочного рішення суду. У поданій заяві указує, що позивачем до позовної заяви додано паперовий варіант договору про надання кредиту, який відповідачу не надавали для ознайомлення на момент отримання кредиту. Даний договір не має електронного підпису позивача. На момент отримання коштів позивач не був ознайомлений з умовами договору про надання кредиту та не погоджувався на такі умови. Також зазначає, що договір не містить цифрового підпису зі сторони позивача. Отже, позивачем не надано доказів погодження умов договору про надання кредиту відповідачем.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав подану заяву. Зазначив, що відповідач кошти отримав, але не був ознайомлений з умовами договору. Про судову справу позивач та його представник були обізнані.

Представник позивача у заяві від 27.02.2025 заперечував щодо задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду, просив проводити розгляд справи за його відсутності. У письмових запереченнях зазначив, що сторона Відповідача у своїй заяві про перегляд заочного рішення: 1.Не зазначила жодних обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду (з посиланням на відповідні докази); 2.Не зазначила причин неподання відзиву (з посиланням на відповідні докази); 3.Не зазначила жодних належних та обґрунтованих заперечень щодо Позовних вимог Позивача (з посиланням на відповідні докази). Крім того, у вищезазначеному заочному рішенні суд зазначив, що Відповідач та його представник адвокат Филь О.М. у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомленими про день, час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву на час розгляду справи не подано. Заява/Клопотання подана(подане) з порушенням вимог Цивільного процесуального кодексу України не може бути задоволено. У своїй Заяві про перегляд заочного рішення сторона Відповідача не заперечує наступних юридичних фактів: -Отримання кредитних коштів за Кредитним договором; -Здійснення платежу за Кредитним договором; -Наявність заборгованості за Кредитним договором. Відповідно до ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 470136-КС-007 Позичальника ОСОБА_1 , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 470136-КС-007 на загальну суму 4 980,00 грн. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Відповідно до статті 204 ЦКУ правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Зазначає, що 17.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 470136-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ТОВ «БІЗПОЗИКА» 17.03.2024 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 470136-КС-007 про надання кредиту. 17.03.2024 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 470136-КС-007 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону НОМЕР_2 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 17.03.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 470136-КС-007 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ОСОБА_1 , через веб-сайт Кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшов до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку.

Відповідно до п.п. 3.1.1. Правил Після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту в Особистому Кабінеті Заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Після отримання Оферти Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор. У випадку відмови від укладення Заявником Договору чи не підписання його шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Оферта вважається не акцептованою Заявником і втрачає силу (п.п. 3.1.2, 3.1.3 Правил). Як описано вище, ТОВ «БІЗПОЗИКА» 17.03.2024 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 470136-КС-007 про надання кредиту. Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю. 17.03.2024 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 470136-КС-007 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-9146, (направленого Позичальнику на номер телефону НОМЕР_2 вказаного Позичальником в Заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення.

Вважають, що Кредитний договір підписаний Боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/ Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений.

У відповідності до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява відповідача про перегляд заочного рішення не містить посилання на докази, які могли б мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно з приписами ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У контексті даної статті наявність однієї з підстав, зазначених у частині ч. 1статті 288 ЦПК України, не спричиняє скасування заочного рішення, а лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно роз`яснень, наданих Верховим Судом України в постанові Пленуму №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2001 зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом1 статті6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п.61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі Ryabykh v.Russia, № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з наведеної вище практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт570 рішення від 20.09.2011 за заявою №14902/04; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава- учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

Так, з матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу без участі відповідача та ухвалив заочне рішення. Відповідачем відзиву та/або будь-яких заперечень проти позову на день розгляду справи подано не було.

Заявник представник адвокат Филь О.М. посилається на те, що він не міг бути присутнім у судовому засіданні через його захворювання та у підтвердження цього надає копію Медичного висновку № 6735-2864-9Р9Р-63КВ від 13.01.2025 із зазначенням того, що пацієнта ідентифіковано (без указання цих ідентифікуючих даних клієнта, як то прізвище, ім`я та по батькові) та періоду непрацездатності - з 13.01.2025 по 19.01.2025, ще не надає суду безспірно дійти висновку щодо належності такого висновку адвоката Фмль О.М.

Натомість у матеріалах справи наявне рекомендовані повідомлення щодо отримання 27.11.2024 відповідачем ОСОБА_1 судової повістки про виклик до суду на судове засідання 10.12.2024 та щодо отримання 14.12.2024 повідомлення про судове засідання, яке відбудеться 17.01.2025.

У заяві від 06.12.2024 представник відповідача адвокат Филь О.М. клопоче про ознайомлення з матеріалами справі та, відповідно до власноручно виконаної розписки , адвокатом 06.12.2024 отримано копії матеріалів справи.

У подальшому 10.12.2024 адвокат у заяві, поданій через систему «Електронний суд», просить відкласти розгляд справи та перенести його у зв`язку з наданням строку для подання відзиву.

Окрім того, відповідач та його представник мали можливість отримувати всю інформацію щодо справи за веб-адресою на офіційному веб-порталі судової влади України у мережі Інтернет, яка зазначена в ухвалі про відкриття провадження.

Отже, судом вчинені усі можливі та необхідні процесуальні дії щодо повідомлення відповідачів про судовий розгляд справи, про всі судові засідання та про судові рішення.

Тому суд не вважає вказані відповідачем причини неподання відзиву на позовну заяву поважними, оскільки повідомлення про розгляд справи судом здійснювалось відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Також убачається, що заявником, представником відповідача у справі, не надано суду доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Докази, надані позивачем при подачі позову, були предметом розгляду у судовому засіданні та їм дана належна правова оцінка.

Слід також зазначити, що й інші наведені обставини для скасування заочного рішення, не впливають на зміст оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

З огляду на наведене, заява про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м Черкаси від 17.01.2025 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає залишенню без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.285,287, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача адвоката Филь О.М. про перегляд заочного рішення суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: Н. М. Кондрацька