Справа № 523/2084/24
Провадження №2/523/1126/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, в загальному позовному провадженні, цивільну справу №523/2084/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення грошового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Доводи позову.

08.02.2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , через свого представника - адвоката Ільків М.М., звернулися до суду із позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», про стягнення грошового відшкодування, вимоги якої згодом збільшили, та остаточно просили:

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 36 000 (тридцять шість тисяч) гривень 00 копійок;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 33 809 (тридцять три тисячі вісімсот дев`ять) гривень 12 копійок, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 2 614 (дві тисячі шістсот чотирнадцять) гривень 52 копійки, інфляційні втрати у розмірі 12 568 (дванадцять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень 15 копійок, а всього разом - 48 991 (сорок вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто одна) гривня 79 копійок;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування моральної шкоди, витрат на поховання та лікування у загальному розмірі 51 902 (п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот дві) гривні 19 копійок;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_2 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 49 049 (сорок дев`ять тисяч сорок дев`ять) гривень 84 копійок, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 3 803 (три тисячі вісімсот три) гривні 46 копійок, інфляційні втрати у розмірі 18 119 (вісімнадцять тисяч сто дев`ятнадцять) гривень 85 копійки, а всього разом - 70 973 (сімдесят тисяч дев`ятсот сімдесят три) гривні 15 копійок;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Обґрунтовано позовні вимоги тим, що 23 липня 2021 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , рухаючись у с.Плодове Каховського району Херсонської області, допустив зіткнення із автомобілем марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок зіткнення автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

24 липня 2021 року внаслідок отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень, пішохід ОСОБА_5 померла в реанімаційному відділенні КНП «Центральна міська лікарня міста Нова Каховка» НМР.

За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 23 липня 2021 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000464 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди згідно Полісу №АР989621 була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна»

Позивачі вказують, що загибла у вказаному ДТП є їх матір`ю, у зв`язку із її смертю їм спричинено значну та непоправну шкоду, яка проявилася у заподіяній моральній шкоді, а тому ними 13 вересня 2021 року на адресу ПАТ «СК «Євроінс Україна» направлено заяву про виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 87 902,19 грн, з яких: для ОСОБА_1 : 36 000,00 грн - моральна шкода; для ОСОБА_2 : 36 000,00 грн - моральна шкода, 14 055,00 грн - витрати на поховання, 1 847,19 грн - витрати на лікування. До заяви долучено всі необхідні документи.

20 вересня 2021 року вказану заяву отримано ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та відкрито страхову справу.

12 листопада 2021 року на адресу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» направлено запит про надання інформації про стан розгляду заяви про виплату страхового відшкодування від 13 вересня 2021 року.

У зв`язку із довготривалим не здійсненням страхового відшкодування, позивачами 14 грудня 2021 року на адресу Національного банку України направлено скаргу про порушення вимог законодавства України з боку ПАТ «СК «Євроінс Україна», зокрема щодо невиплати страхового відшкодування у визначений законодавством 90-денний строк.

13 січня 2022 року Національним банком України надано відповідь на скаргу та повідомлено, що страховиком зупинено розгляд страхової справи у зв`язку з тим, що дорожньо-транспортна пригода розглядається в кримінальній справі.

16 травня 2023 року на адресу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» направлено заяву, якою до матеріалів страхової справи №41982 долучено копію обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000464 від 23 липня 2021 року щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, та 21 грудня 2023 року направлено заяву, якою до матеріалів страхової справи №41982 долучено відповідь на адвокатський запит Управління державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонській області від 13 грудня 2023 року щодо розбіжностей у актових записах складених російською мовою щодо прізвища « ОСОБА_6 ».

На теперішній час страхове відшкодування не сплачено, а передбачений законодавством строк на виплату страхового відшкодування сплив 20 грудня 2021 року. Із рішенням ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про призупинення строків розгляду страхової справи позивачі не погоджуються, вважають, що останнє порушує їх права, законні інтереси та суперечить Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на належне та своєчасне відшкодування шкоди, завданої смертю їхньої матері. Внаслідок порушення позивачем строків виплати страхового відшкодування, позивачі просять стягнути з відповідача штрафні санкції: пеню, 3% річних та інфляційні.

Доводи відзиву на позов.

Відповідач ПрАТ «СК «Євроінс Україна», відповідно до ст. 178 ЦПК України, подав до суду відзив на позов, яким просив у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. Обґрунтував не визнання позову тим, що у нього як у Відповідача відсутній обов`язок виплатити страхове відшкодування, оскільки відповідно до ст. 6 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування є наявність вини Страхувальника, тобто ОСОБА_3 у вчинені ДТП. Станом на дату розгляду справи судом, ОСОБА_3 до адміністративної або кримінальної відповідальності за вчинення ДТП у встановленому законом порядку притягнутий не був, цивільно - правова відповідальність страхувальника в результаті ДТП не настала, а тому у відповідача відсутній обов`язок зі сплати страхового відшкодування позивачам. Таким чином, вимоги Позивачів щодо стягнення суми страхового відшкодування є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, позивачами не надано відповідних документів, які би доводили, що останні є єдиними особами, які мають право на відшкодування моральної шкоди в якості страхового відшкодування за ст. 27.3 Закону.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону - якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг строку прийняття рішення страховиком про виплату/ відмову у виплаті страхового відшкодування припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

На момент подачі заяви про виплату страхового відшкодування Позивачем, перебіг строку прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) був припинений, оскільки станом на дату подання заяви про виплату страхового відшкодування та станом на зараз Вирок суд у даній справі ще не ухвалений, та не набрав законної сили.

Вимоги Позивачів про стягнення суму страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виплати страхового відшкодування є безпідставними, оскільки у Страховика відсутнє прострочення виплати страхового відшкодування (п. 36.2 ст. 36 Закону).

Доводи відповіді на відзив.

У відповіді на відзив, представник позивачів - адвокат Ільків М.М. зазначив про те, що не погоджується із доводами відповідача, оскільки особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіюваxа шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювана шкоди не вимагається. Тобто, особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає і за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили, тому її називають підвищеною. Досудовим розслідуванням встановлено безпосередньо джерело підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди позивачам, а саме автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , який станом на дату ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Крім того, встановлено, що саме ОСОБА_3 є водієм вказаного транспортного засобу, а отже несе відповідальність за його експлуатацію. Більше того, саме щодо останнього скеровано обвинувальний акт до Новокаховського міського суду Херсонської області. Відтак, всі обставини, необхідні для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, вже встановлені, а отже немає потреби в зупиненні розгляду страхової справи. Аргументи наведені ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у відзиві на позовну заяву є безпідставними та спрямовані виключно на незаконне затягування виплати відшкодування шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_5 .

Крім того, твердження відповідача про те, що позивачами не надано відповідних документів які б доводили, що останні є єдиними особами, які мають право на відшкодування моральної шкоди в якості страхового відшкодування, свідчить про недбале вивчення останнім матеріалів справи або ж про умисел ввести суд в оману, оскільки до заяви про виплату страхового відшкодування долучено всі документи, за допомогою яких Відповідач мав можливість встановити коло осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди, а саме до заяви долучено: копію свідоцтва загиблої ОСОБА_7 (додаток 5), документів, що підтверджують зміну прізвища загиблою (додатки 6, 8), свідоцтва про смерть батька загиблої ОСОБА_8 (додаток 10) та свідоцтва про смерть матері загиблої ОСОБА_9 (додаток 11). ОСОБА_5 протягом свого життя була заміжньою двічі: з ОСОБА_10 (додаток 6) та з ОСОБА_11 (додаток 8), однак станом на дату дорожньо-транспортної пригоди загибла у шлюбі не перебувала. Про вказане свідчать, зокрема, долучені до заяви копії свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_10 (додаток 7) та свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_11 (додаток 9). Також до заяви долучено копії свідоцтва про народження обох Позивачів, зокрема ОСОБА_2 (додаток 2) та ОСОБА_1 (додаток 4).

Після подачі вищевказаних документів, Страховиком не повідомлено заявників про нібито відсутність усіх необхідних документів у 90-денний строк, а про таку останні дізналися вже із відзиву на позовну заяву.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Ухвалою суду від 11 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява представника позивачів - адвоката Ільків М.М. про підтримання позовних вимог, в якій він також просив розглядати справу за їх із позивачами відсутності.

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 липня 2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , рухаючись у с. Плодове Каховського району Херсонської області, допустив зіткнення із автомобілем марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок зіткнення автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

24 липня 2021 року, внаслідок отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень, пішохід ОСОБА_5 померла в реанімаційному відділенні КНП «Центральна міська лікарня міста Нова Каховка» НМР, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть № 306 від 26.07.2021 року та копія свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 , виданого Новокаховським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 26.07.2021р.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди 23.07.2021р. було зареєстровано кримінальне провадження №0000464, за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що підтверджується копією витягу з ЄРДР.

Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», відповідно до Полісу №АР989621.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 доводяться синами загиблої ОСОБА_12 , що підтверджується копіями свідоцтв по народження.

13 вересня 2021 року представником позивачів ОСОБА_13 , який діє на підставі довіреностей, на адресу ПАТ «СК «Євроінс Україна» направлено заяву про виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 87 902,19 грн, з яких:

- для ОСОБА_2 : 36 000,00 грн - моральна шкода, 14 055,00 грн - витрати на поховання, 1 847,19 грн - витрати на лікування;

- для ОСОБА_1 : 36 000,00 грн - моральна шкода.

До заяви долучено всі документи, що ідентифікують позивачів та підтверджують родинний зв`язок із загиблою, а також: оригінали фіскальних чеків на суму 1847,19 грн.; квитанція до прибуткового касового ордеру від 29.07.2021 року на суму 14055,00грн.; рахунок - фактура від 29.07.2021 року на суму 14055,00 грн.

20 вересня 2021 року вказану заяву отримано ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та відкрито страхову справу.

12 листопада 2021 року на адресу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» направлено запит про надання інформації про стан розгляду заяви про виплату страхового відшкодування від 13 вересня 2021 року.

14 грудня 2021 року на адресу Національного банку України представником позивачів направлено скаргу про порушення вимог законодавства України з боку ПАТ «СК «Євроінс Україна», зокрема щодо невиплати страхового відшкодування у визначений законодавством 90-денний строк.

Відповідно до наданої відповіді Національного банку України на скаргу від 13 січня 2022 року позивачам повідомлено, що страховиком ПАТ «СК «Євроінс Україна» зупинено розгляд страхової справи у зв`язку з тим, що дорожньо-транспортна пригода розглядається в кримінальній справі.

Згідно відповіді Херсонської обласної прокуратури від 08.05.2023 року на адвокатський запит вбачається, що Прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури Т.Безушко затверджено та винесено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2021 року за № 120-0464, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 268 КК України.

За даними сайту Судової влади України, в провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області перебувала на розгляду кримінальна справа № 661/5003/21, обвинувачений ОСОБА_3 , яка була призначена до судового розгляду на 04.02.2022 року. Суд не здійснює правосуддя, з 24 лютого 2022 року місто перебуває під тимчасовою окупацією російськими військами.

16 травня 2023 року на адресу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» направлено заяву, якою до матеріалів страхової справи №41982 долучено копію обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000464 від 23 липня 2021 року щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України.

На теперішній час страхове відшкодування ПАТ «СК «Євроінс Україна» позивачам не сплачено.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно зі статтями 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним нормативно-правовим актом та регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Норма статті 5 Закону передбачає, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Цим Законом не встановлено, що страхуванню підлягає кримінальна відповідальність особи, що керує чи володіє транспортним засобом, яка спричинила шкоду, а передбачено, що страховик відшкодовує майнову шкоду, завдану внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його виконанням страховиком завдавача шкоди замість самого завдавача.

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 23.1. ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно з пунктом 27.1. ст. 27 Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

- якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

Тобто, особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілими несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинуваті володільці об`єктів, які є джерелом підвищеної небезпеки.

Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності шкоди; протиправної дії заподіювача шкоди; наявності причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди у зв`язку з експлуатацією джерела підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

За правилами ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Як встановлено судом раніше за текстом мотивувальної частини рішення, 13 вересня 2021 року представником позивачів ОСОБА_13 , який діє на підставі довіреностей, на адресу ПАТ «СК «Євроінс Україна» направлено заяву про виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 87 902,19 грн, з яких:

- для ОСОБА_2 : 36 000,00 грн - моральна шкода, 14 055,00 грн - витрати на поховання, 1 847,19 грн - витрати на лікування;

- для ОСОБА_1 : 36 000,00 грн - моральна шкода.

До заяви було долучено всі документи, що ідентифікують позивачів та підтверджують родинний зв`язок із загиблою, а також: оригінали фіскальних чеків на суму 1847,19 грн.; квитанція до прибуткового касового ордеру від 29.07.2021 року на суму 14055,00грн.; рахунок - фактура від 29.07.2021 року на суму 14055,00 грн.

Відповідно до п.35.1, 35.2 ст.35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 4І цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо - транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Судом встановлено, що заява від 13.09.2021 року, подана представником позивачів до ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА», відповідала вимогам ст.35 п.35.1, 35.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".Зокрема, до заяви долучено: копію свідоцтва про народження загиблої ( ОСОБА_7 (додаток 5), документів, що підтверджують зміну прізвища загиблою (додатки 6, 8), свідоцтва про смерть батька загиблої ОСОБА_8 (додаток 10) та свідоцтва про смерть матері загиблої ОСОБА_9 (додаток 11). ОСОБА_5 протягом свого життя була заміжньою двічі: з ОСОБА_10 (додаток 6) та з ОСОБА_11 (додаток 8), однак станом на дату дорожньо-транспортної пригоди загибла у шлюбі не перебувала. Про вказане свідчать, зокрема, долучені до заяви копії свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_10 (додаток 7) та свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_11 (додаток 9). Також до заяви долучено копії свідоцтва про народження обох Позивачів, зокрема ОСОБА_2 (додаток 2) та ОСОБА_1 (додаток 4).

Відповіді на подану заяву, позивачі так і не отримали, доказів іншого матеріали справи не містять, дізнались про позицію страхової компанії щодо припинення строку виплати, внаслідок відсутності документів передбачених ч.2 пункту 36.2 ст. 36 Закону, із відповіді Національного Банку України від 09.07.2023 року.

Надаючи правову оцінку доводам сторони відповідача, зазначеним у відзиві на позов, суд зазначає наступне.

Як на одну із підстав не виплати страхового відшкодування, представник відповідача посилався у відзиві на позов, на ненадання позивачем всіх необхідних документів, передбачених п. 35.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме не надання доказів що позивач є єдиною особою, яка має право на відшкодування моральної шкоди в якості страхового відшкодування.

Суд не приймає наведені доводи представника відповідача, в якості підстави не виплати страхового відшкодування, адже відповідно до п.34.1 ст.34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у т.ч. здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Крім того, відповідно до п. 35.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов`язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов`язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди.

Суд вважає, що у даному випадку поведінка сторони відповідача свідчить про самоусунення страховика від виконання покладеного на нього Законом обов`язку, оскільки представник заявників залучив до заяви всі наявні та необхідні докази, у тому числі в підтвердження того що позивачі є єдиними особами, які мають право на відшкодування моральної шкоди, в якості страхового відшкодування.

За викладених обставин, доводи представника відповідача щодо наявності підстав для не виплати позивачам страхового відшкодування, з підстав не надання ним доказів, які свідчать про відсутність інших осіб, частка яких має бути врахована при визначенні розміру страхового відшкодування, не заслуговують на увагу.

Судом встановлено, що Прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури Т.Безушко затверджено та винесено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2021 року за № 120-0464, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 268 КК України.

За даними сайту Судової влади України, в провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області перебувала на розгляду кримінальна справа № 661/5003/21, обвинувачений ОСОБА_3 , яка була призначена до судового розгляду на 04.02.2022 року. Суд не здійснює правосуддя. З 24 лютого 2022 року місто перебуває під тимчасовою окупацією російськими військами.

16 травня 2023 року на адресу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» направлено заяву, якою до матеріалів страхової справи №41982 долучено копію обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000464 від 23 липня 2021 року щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У відповідності до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Судом встановлено, що страховик, отримавши інформацію про дорожньо-транспортну пригоду, не вчинив дій, передбачених ст. 34 Закону, і, не встановивши підстав для відмови у прийнятті такого рішення згідно зі ст. 37 цього Закону, не оспорюючи обставини страхового випадку і заявлені представником членів сім`ї загиблої вимоги про відшкодування моральної шкоди, рішення про здійснення страхового відшкодування не прийняв, як і не прийняв рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Як на підставу відсутності прийнятого рішення, представник відповідача посилався у відзиві на позов, на припинення здійснення страхового відшкодування, оскільки дорожньо-транспортна пригода розглядається у кримінальній справі.

Суд виходить із того, що пунктом 36.2 статті 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом в порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

У даному випадку, суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, сталася ще у липні 2021 року (майже за три роки до звернення позивачів до суду), а питання щодо кримінальної відповідальності ОСОБА_3 до цього часу не вирішено, та враховуючи перебування Нової Каховки під тимчасовою окупацією російськими військами, спрогнозувати стан кримінальної справи, її цілісність, не представляється можливим.

Кримінальне провадження проводиться з метою встановлення вини водія у вчиненому правопорушенні. У даному випадку, є встановленим факт завдання шкоди позивачці.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи вищенаведене, вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування.

Жодних доказів, які б вказували на непереборну силу або умисел потерпілої суду не подано.

Крім того, в досліджуваній ситуації вбачається, що 23 липня 2021 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , рухаючись у с. Плодове Каховського району Херсонської області, допустив зіткнення із автомобілем марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок зіткнення автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , яка від отриманих у ДТП травм померла. Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 щиро розкаявся, та активно сприяв розкриттю злочину.

За таких обставин, на думку суду відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілих осіб до страховика про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю матері позивачів внаслідок ДТП. Відсутні правові підстави вважати, що в результаті розгляду кримінальної справи відпадуть підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди, завданої позивачам смертю близької для них людини.

Суд констатує, що не виплата страхової виплати, у даному випадку, порушує принцип пропорційності у цивільному судочинстві, а задоволення позову забезпечить розумний баланс між приватними інтересами кожної із сторін, та врахує особливість предмета спору, значення розгляду справи для учасників.

Також суд звертає увагу, що пунктом 36.2 статті 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише підставу, а не обов`язок страховика щодо припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, що не виключає можливості виплатити страхове відшкодування потерпілим у зв`язку зі смертю матері.

Суд зазначає, що відмова ПрАТ Страхова компанія «Євроінс Україна» у виплаті страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом ДТП та загибелі ОСОБА_14 , не оспорюючи обставини страхового випадку є такою, що за даних обставин порушує право позивачів на отримання страхового відшкодування.

За встановлених обставин, суд дійшов висновків, що матеріалами справи підтверджується, що ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу являється страховим випадком, матеріалами справи підтверджується наявність трьох підстав для стягнення моральної шкоди (наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою), позивачі у встановлені законом строки виконали свій обов`язок та подали страховику пакет документів, передбачений статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги до відповідача, вважає що відсутні передбачені законом підстави для не виплати страховиком страхового відшкодування у спірних правовідносинах.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 242/1930/21 (провадження № 61-17923св21), та від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20 (провадження № 61-19906св21).

В свою чергу, правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 28.03.2018 року у справі № 204/3783/16-ц, на які посилається представник страхової компанії, не є релевантними для цієї справи, з огляду на те, що були зроблені у неподібних до цієї справи правовідносинах.

Відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

З урахуванням того, що на день настання страхового випадку (23 липня 2021 року) мінімальна заробітна плата була встановлена на рівні 6000 грн, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», то суд погоджується із доводами позивачів про те, що розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь кожного із позивачів становить:

12 х 6 000 грн / 2 = 36 000 грн.

Також, відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно до п. 24.2, 24.3 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Позивачем ОСОБА_2 , в підтвердження витрат на лікування ОСОБА_12 , надано суду два чеки на підтвердження придбання ліків за № 61332 на суму 1084,29 грн. та № 97163 на суму 762,90 грн. від 24.07.2021 року, в ПрАТ АМ «Фармація», Аптека №256, такі ж саме докази надавались відповідачу позивачем заявою від 13.09.2021 року, тому підтверджені стороною витрати на лікування у загальному розмірі 1 847, 19 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 .

Також, відповідно до п. 27.4. ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Позивач ОСОБА_2 підтвердив понесення витрат на поховання ОСОБА_12 у розмірі 14 055 грн., що підтверджує квитанцією до прибуткового касового ордеру від 29.07.2021 року та рахунком - фактурою №29 від 29.07.2021 року, тому заявлена до стягнення суми підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача ОСОБА_2 .

Щодо вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних, суд зазначає наступне.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

У постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі №6-282цс17 та Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц вказано на те, що грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 зазначила, що положення статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Верховним Судом у постановах від 21 квітня 2022 року у справі №447/2222/20, від 15 серпня 2023 року у справі №513/730/21, від 23 грудня 2023 року у справі №345/3049/22 вказано на те, що відповідальність страховика, передбачена пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та частиною другою статті 625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах.

Тобто відповідальність страховика, передбачена пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та частиною другою статті 625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах.

Представник відповідача не погоджуючись із заявленими позовними вимогами в частині нарахування штрафних санкцій, посилається на відсутність вини страхової компанії, яка в силу п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» очікувала на вирок суду по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3 , зупинивши виплату, та не відмовляла у її здійсненні.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно з частиною першою статті613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Тобто відповідальність страховика, передбачена пунктом 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV та частиною другою статті 625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах.

У даному випадку, суд вважає що положення пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV виключають можливість стверджувати про наявність в діях Страхової компанії вини у простроченні виплати страхового відшкодування, що передбачає можливість застосування штрафних санкцій, оскільки відповідно до абзацу 4 пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик скористався своїм правом, передбаченим законом, для припинення перебігу строку для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування, а тому такий строк розпочнеться з моменту набрання законної сили рішенням суду першої інстанції, ухваленим у цій справі, в частині стягнення з відповідача на користь позивачів страхового відшкодування.

Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема у постановах: від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20, провадження № 61-19906св21; від 15 серпня 2023 року у справі № 513/730/21, провадження № 61-8320св23; від 22.12.2023 року у справі №345/3049/22, які суд в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

При цьому, суд вважає що обставина не повідомлення відповідачем позивачів про припинення перебігу строку для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування, відповідно до абзацу 4 пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV, не нівелює наявність у відповідача такого права, встановленого законодавцем, а відповідно і не може свідчити про наявність в діях відповідача вини, яка би дозволяла стверджувати про порушення ним грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягають, так як на момент звернення позивачів до суду з позовом між ними та ПАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" не виникло боргових зобов`язань, що виключає можливість застосування цивільно-правової відповідальності, передбаченої пунктом 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV та частиною другою статті 625 ЦК України.

Позивачі від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнені на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, відповідно до положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення грошового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 36 000 (тридцять шість тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) страхове відшкодування моральної шкоди, витрат на поховання та лікування у загальному розмірі 51 902 (п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот дві) гривні 19 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» () на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Учасники справи:

Позивач 1: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна", , 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 13.01.2025 року.

Суддя: К.О. Далеко