Номер провадження: 22-ц/813/165/25
Справа № 495/4238/19
Головуючий у першій інстанції Прийомова О.Ю.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третя особа ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 серпня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , про виділ в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділ в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності, уточнивши свої позовні вимоги 15.05.2020 року остаточно просить суд: виділити їй належні на праві часткової власності 1/4 частину житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на відокремлену їх частину; право спільної часткової власності з відповідачами припинити; стягнути з відповідачів вартість зменшеної ідеальної частки в житловому будинку у розмірі 17819 грн, а також стягнути на корись позивача судові витрати у розмірі 19368,40 грн.

Так, вимоги позивача мотивовані тим, що вона є власником 1/4 частини житлового будинку під АДРЕСА_1 , та 1/4 частини земельної ділянки площею 0,0711 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, госпбудівль та споруд /присадибна ділянка/ за тією ж адресою.

Вказує, що власниками іншої частини будинку та ділянки є ОСОБА_4 , яка виділила належні їй на праві власності 1/4 частину житлового будинку та земельної ділянки за рішенням суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , по 1/4 частині кожний.

За її ствердженнями, мирним шляхом поділити в натурі належне їй з відповідачами спільне майно неможливо, тому для вирішення вказаного питання вона і звернулась до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 серпня 2021 року ухвалено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , про виділ в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності задовольнити частково.

Виділити в натурі 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності як на окремий об`єкт нерухомого майна, а саме літ. «А», житловий будинок в складі приміщень: 1-3 житлова площею 12,2 м2 - 22 117 грн, частина навісу літ. «а-1», площею 15,34 м (розмірами 2,20 м х 2,85 м; 1,00 х 9,07 м) - 4 193 грн, № 6 водопровід - 773 грн, № 7 хвіртка - 2 164 грн.

Загальною площею по літ. «А» - 12,2 м2, в т.ч. житловою - 12,2 м2, вартістю 29 247 грн., що складає 16/100 фактичної частки, менше ідеальної частки на 17 819 грн у нині чинних цінах на будівельні матеріали і послуги.

Вхід в квартиру ОСОБА_1 зберегти існуючий в приміщенні 1-3 житлового будинку літ. «А».

При запропонованому варіанті поділу житлового будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , будівельні роботи по переобладнанню та переплануванню приміщень житлового будинку проводити не потрібно, так як виділені приміщення є окремими приміщеннями із самостійними входами.

Крім цього, ОСОБА_1 необхідно в своєї квартирі: обладнання системи опалення у відповідності з п. 7.26 ДБН В.2.2-15:2019 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», п. 6.8 ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування».

Всім співвласникам необхідно: - вирішити питання по відокремленню електричних лічильників з розробкою проекту і отримання необхідних дозволів у відповідній інстанції.

Поділ горища по запропонованому варіанту виконується по лінії поділу, а саме: по осьовій лінії стін, які розділяють будинок на дві квартири, що забезпечує доступ кожного із співвласників до приналежної частини перекриття та покрівлі для можливості його обслуговування і ремонту.

Право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 припинити.

Виділити ОСОБА_1 , в натурі належні їй на праві спільної часткової власності 1/4 частки земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на відокремлену земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 178 кв.м. (0,0178 га), межі якої проходять наступним чином за годинниковою стрілкою: - з боку вулиці Набережна довжиною 1,34 м; - далі по лінії продовження довжиною 6,85 м; - далі по лінії продовження довжиною 1,26 м; - далі по лінії продовження довжиною 0,09 м;- поворот направо довжиною 15,03 м; - поворот направо довжиною 3,67 м (по зовнішній стіні сараю літ. «В»); - поворот наліво довжиною 0,75 м; - поворот направо довжиною 1,22 м; - далі по лінії продовження довжиною 9,07 м (по навісу літ. «а1»); - поворот наліво довжиною 1,20 м (по навісу літ. «а1»); - далі по лінії продовження довжиною 6,00 м (по міжквартирній перегородці житлового будинку літ. «А»); - поворот направо довжиною 2,85 м (по лінії розподілу житлового будинку літ. «А» та веранди літ. «а»); - поворот направо довжиною 6,00 м (по міжквартирній перегородці житлового будинку літ. «А»); - далі по лінії продовження довжиною 2,20 м (по навісу літ. «а1»); - поворот направо довжиною 8,03 м; - поворот наліво довжиною 9,81 м; - нахил вправо довжиною 5,93 м.

Вхід на земельну ділянку № 1 зберегти існуючий з АДРЕСА_1 через хвіртку № 7. В`їзд на земельну ділянку № 1 зберегти існуючий з боку проїзду.

Опис меж земельної ділянки № 1 викладено у дослідницькій частині по другому питанню та зображено на схемі в додатку № 3 до висновку № 18/12 червоною лінією, земельна ділянка № НОМЕР_1 зображена жовтим кольором.

Земельну ділянку площею 6,00 м2, прилеглу до зовнішньої стіни сараю літ. «В» (довжиною 4,74 м, шириною 1,00 м; довжиною 1,22 м, шириною 0,60 м (0,75 м) виділити в користування ОСОБА_1 при безперешкодному доступі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до належних їм конструкцій сараю літ. «В» в разі потреби проведення ремонтних робіт.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , вартість її зменшеної ідеальної частини в житловому будинку у розмірі 17 819,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі судового збору - 768,40 грн. та оплати вартості за експертизу у розмірі 10 000,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду вмотивовано тим, що в ході судового розгляду справи було встановлено наявну технічну можливість виділення 1/4 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , а тому наявні усі правові підстави для задоволення позову в частині виділу позивачу належної їй частини житлового будинку та земельної ділянки з виплатою їй грошової компенсації вартості зменшеної ідеальної частини в житловому будинку у розмірі 17 819 грн, із стягненням з відповідачів судових витрат, окрім недоведених витрат на правову допомогу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду є незаконним, необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог. Судом не враховано та в рішенні не зазначено, що 04.06.2021 року адвокатом Холудєєвим Б.Є. було заявлено клопотання про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи, у зв`язку з тим, що висновок експерта № 18/12 судової будівельно технічної експертизи та земельно технічної експертизи від 10.04.2020 року, не є повним, оскільки не вирішувалося питання відносно вартості самочинно збудованої літньої кухні літ. К, навісу літ к, сараю вбиральні літ. Л, яке знаходиться на земельній ділянці, яка передається в користування ОСОБА_1 . Ці дані вказані у свідоцтві про право на спадщину за законом, який виданий 14 травня 2012 року та посвідчений приватним нотаріусом Білгород Дністровського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрований № 682. Вказані документи були надані до справи позивачем. Наголошується, що визнаючи право власності на вказану земельну ділянку, вона має право узаконити самочинно збудовані будівлі, а саме отримати право власності на вказані будівлі.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_3 , позивачка ОСОБА_1 подала на неї відзив, в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до вимог цивільно-процесуального кодексу України та повністю відповідає його вимогам. Позивачка вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 є незаконною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Крім того, позивачка посилаючись на Постанову Верховного Суду України від 30.09.2015 року по справі № 6-286, а також методики «організації проведення судових будівельно технічних експертиз по цивільних справах», зазначає, що при виділі або поділі нерухомого майна самочинно побудовані, реконструйовані або переплановані об`єкти не враховуються, в частки співвласників не входять, а діляться тільки те майно, яке є не самочинним. А тому при проведенні експертизи по справі самочинно побудовані, реконструйовані або переплановані об`єкти не оцінювались.

Рух справи

17.09.2021 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 , на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 серпня 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , про виділ в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 20.09.2021 року, визначено склад суду, а саме: головуючий суддя: ОСОБА_5 , судді учасники колегії: Сегеда С.М., Комлева О.С.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.12.2021 року апеляційна скарга ОСОБА_3 залишена без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.05.2022 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.05.2022 року підготовка справи до апеляційного розгляду закінчена, справу призначено до розгляду.

Відповідно до розпорядження № 2596 від 22.03.2023 року здійснено заміну судді учасника колегії ОСОБА_6 .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2023 року суддю ОСОБА_6 замінено на суддю ОСОБА_7 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.03.2023 року головуючим суддею Цюра Т.В., суддями учасниками колегії Сєвєровою Є.С., Комлевою О.С. справу призначено до розгляду.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 763/0/15-23 від 01.08.2023 року суддю ОСОБА_5 звільнено з посади судді, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2023 року, головуючим суддею по справі визначено Карташова О.Ю.

Відповідно до розпорядження № 8785 від 11.10.2023 року, здійснено заміну суддів учасників колегії.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2023 року, до складу учасників колегії по справі визначено суддів Стахову Н.В., Коновалову В.А.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 2518/0/15-24 від 20.08.2024 року суддю Стахову Н.В. звільнено, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2024 року суддю Стахову Н.В. замінено на суддю Кострицького В.В.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Учасники справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Янкова І.Д. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, доводи наведені у відзиві на апеляційну скаргу позивачка підтримує в повному обсязі.

Судові повістки надіслані відповідачам та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог, повернулись з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Тож, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20.

З наведеного можна зробити висновок, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 відповідно до процесуального закону вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, та їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.12.2020 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 є власником 1/4 частки житлового будинку під АДРЕСА_1 , що складається в цілому з саманного житлового будинку під літ «А», житловою площею 48,3 кв.м, загальною площею 87,6 кв.м, та надвірних будівель під літ «Б» - підвалу, «В» - сараю, «Є» - літньої кухні, «Ж» - сараю, «З» - сараю, споруд 1-3, 6,7, розташованих на земельній ділянці площею 0,0711 га, а також 1/4 частки земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0385, площею 0,0711 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд /присадибна ділянка/, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2013 року № 9232854, технічним паспортом на садибний /індивідуальний/ житловий будинок, Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.12.2013 року № 13795550.

Іншими співвласниками спірного житлового будинку та земельної ділянки, що успадкували дане нерухоме майно є ОСОБА_8 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.05.2018 року по справі № 495/6763/16-ц, виділено ОСОБА_8 , в натурі належну їй на праві спільної часткової власності 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та визнано за нею право власності на відокремлену частину житлового будинку АДРЕСА_1 з присвоєнням юридичної адреси, до складу якої входять:

-літ. А житловий будинок в складі приміщень:

1-4 - житлова, площею 12,9 кв.м, вартістю 20 415 грн.

- частину навісу літера «а1», площею 7,4 кв.м, (розмірами 2,20 м х 3,38 м) вартістю 1 765 грн;

- № 3 огорожа, вартістю 2 505 грн.

Загальною площею по літ. «А» - 12,9 кв.м, в т. ч. житловою12,9 кв.м, вартістю 24 685 грн, що складає 3/20 фактичної частки, менше ідеальної частки на 16 402 грн у нині чинних цінах на будівельні матеріали і послуги.

Вхід в квартиру збережено існуючий в приміщенні 1-4 житлового будинку літ. «А» (див. додатки №№4, 5 до висновку №37/12).

Ремонтно-будівельні роботи по переплануванню приміщень житлового будинку проводити не потрібно.

Зазначено також, що ОСОБА_8 в своїй частці необхідно переобладнати пічне опалення у відповідності п. 5.25.ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будівлі. Основні положення» чи обладнати електроопалення згідно із завданням на проектування за відповідним техніко-економічним обґрунтуванням і за наявності дозволу енергопостачальної організації у відповідності п. 5.24.ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будівлі. Основні положення».

Вказані переобладнання необхідно узгодити з Приморською сільською радою в установленому порядку.

Виділено ОСОБА_8 , в натурі належну їй на праві спільної часткової власності 1/4 частки земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та визнано за нею право власності на відокремлену земельну ділянку АДРЕСА_2 , площею 178 кв.м (0,0178 га) з присвоєнням юридичної адреси, межі якої проходять наступним чином за годинниковою стрілкою:

-з боку Набережна довжиною 2,75 м;

- далі по лінії продовження довжиною 1,55 м:

- далі по лінії продовження довжиною 3,52 м;

- поворот на право довжиною 5,93 м;

- нахил вліво довжиною 9,81 м;

- поворот направо довжиною 8,03 м;

- поворот наліво довжиною 2,20 м (по навісу літ. «а1»;

- далі по лінії продовження довжиною 6,00 м (по міжквартирній перегородці житлового будинку літ. «А»);

- поворот направо довжиною 3,43 м (по лінії розподілу житлового будинку літ. «А» та веранди літ. «а»);

- поворот направо довжиною 6,00 м (по зовнішній стіні житлового будинку літ. «А»);

- далі по лінії продовження довжиною 2,20 м (по зовнішній стіні навісу літ. «а1»);

- нахил вправо довжиною 2,13 м;

- нахил вліво довжиною 12,05 м;

- нахил вправо довжиною 1,96 м

Графічне зображення меж земельної ділянки № 1 приведене на схемі в додатку № 5 до висновку № 37/12 червоною лінією, земельна ділянка АДРЕСА_3 зображена жовтим кольором.

В`їзд та вхід на земельну ділянку № НОМЕР_1 обладнати новий з АДРЕСА_1 .

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_8 з відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку площею 711 кв.м (0,0711 га), кадастровий номер :04:001:0385, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з відповідачів у солідарному порядку на користь ОСОБА_8 , вартість зменшеної ідеальної частини в житловому будинку у розмірі 16 402,00 грн.

Стягнуто з відповідачів у солідарному порядку на користь ОСОБА_8 , судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Стягнуто з відповідачів у солідарному порядку на користь ОСОБА_8 витрати по оплаті експертизи у розмірі 8500,00 грн.

В решті вимог відмовлено у задоволенні.

20 грудня 2019 року по вказаній справі Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинене.

29.04.2020 року до суду надійшов Висновок судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 18/12, складений судовим експертом Шевчук А.М. 10.04.020 року, з якого вбачається, що виходячи з конструктивно-планувального рішення приміщень житлового будинку, при дотриманні з вимогами діючої законодавчої та нормативно-технічної літератури, розподілити у відповідності з ідеальними частками співвласників /по 1/4 і 2/4 частині/ житлового будинку по АДРЕСА_1 , виділивши співвласникам належну площу у відповідності з ідеальною часткою 1/4 - 21,9 кв.м та 2/4 - 43,8 кв.м із житлового будинку, технічно не надається за можливе.

При цьому, дослідженням встановлено, що технічна можливість поділу 1/4 та 2/4 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , існує з відхиленням від ідеальних часток співвласників.

Передбачаючи «ізоляцію виділених у користування приміщень /квартир/ із забезпеченням самостійного виходу з кожної виділеної частини будинку» на відокремлені земельні ділянки, на рішення суду пропонується найбільш доцільний та технічно можливий варіант поділу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з відхиленням від ідеальних часток співвласників (по 1/4 частки):

ОСОБА_1 виділити:

- літ. "А" житловий будинок в складі приміщень:

1-3 - житлова площею 12,2 кв.м - 22 117 грн,

- частина навісу літ."а ", площею 15,34 кв.м (розмірами 2,20 м х 2,85 м; 1,00 х 9,07 м) -4 193 грн;

- № 6 водопровід - 773 грн,

- № 7 хвіртка - 2 164 грн.

Загальною площею по літ. «А» - 12,2 кв.м, в т.ч. житловою - 12,2 кв.м, вартістю 29 247 грн, що складає 16/100 фактичної частки, менше ідеальної частки на 17 819 грн у нині чинних цінах на будівельні матеріали і послуги.

Вхід в квартиру ОСОБА_1 зберегти існуючий в приміщенні 1-3 житлового будинку літ. «А» (див. додатки №№ 2, 3 до висновку № 18/12).

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виділити:

- літ. "А" житловий будинок в складі приміщень:

1-1 житлова площею 11,9 кв.м - 21 573 грн,

1-2 кухня площею 6,5 кв.м - 11 784 грн,

1-5 житлова площею 6,5 кв.м- 11 784 грн,

1-6 житлова площею 4,8 кв.м - 8 702 грн,

1-7 кладова площею 5,0 кв.м - 9 064 грн,

- літ. "а" веранда в складі приміщень:

І веранда площею 11,7 кв.м -9730грн,

ІІ веранда пл. 5,4 кв.м - 4 491 грн,

ІІІ веранда пл.5,4 кв.м - 4491 грн,

ІV веранда пл. 5,3 кв.м - 4407 грн,

-частина навісу літ «а1» пл.10,9 кв.м /розмірами1,20м*9,07м/ - 2979 грн,

-літ. "Б" підвал пл. 2,00 кв.м- 632 грн,

- літ. "В" сарай пл. 16,58 кв.м- 10 433 грн,

- літ. "Є" літня кухня пл. 7,33 кв.м - 9 745 грн,

- літ. "Ж" сарай пл. 17,95 кв.м - 12 878 грн,

- літ."3" сарай пл. 6,16 кв.м - 3 294 грн,

- № 1 ворота- 3 479 грн,

- № 2 хвіртка - 1 230 грн.

Загальною площею по літ. «А» - 62,5 кв.м , в т.ч. житловою - 23,2 кв.м, вартістю 130 696 грн, що складає 69/100 фактичної частки, більше ідеальної частки на 36 564,50 грн у нині чинних цінах на будівельні матеріали і послуги.

Вхід в квартиру ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зберегти існуючий в приміщеннях 1-5, 1-6, 1-7 житлового будинку літ. «А» та в приміщеннях І, II, III, IV веранди літ. «а» ( додатки №№ 2, 3 до висновку № 18/12).

При запропонованому варіанті поділу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , будівельні роботи по переобладнанню та переплануванню приміщень житлового будинку проводити не потрібно, так виділені приміщення є окремими приміщеннями із самостійними входами.

Крім цього, ОСОБА_1 необхідно в своїй квартирі:

- обладнання системи опалення у відповідності з п. 7.26 ДБН В.2.2-15:2019 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», п. 6.8 ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування».

Всім співвласникам необхідно:

- вирішити питання по відокремленню електричних лічильників з розробкою проекту і отримання необхідних дозволів у відповідній інстанції.

Поділ горища по запропонованому варіанту виконується по лінії поділу, а саме: по осьовій лінії стін, які розділяють будинок на дві квартири, що забезпечує доступ кожного із співвласників до приналежної частини перекриття та покрівлі для можливості його обслуговування і ремонту.

2. Згідно із запропонованим варіантом поділу житлового будинку, на рішення суду пропонується наступний варіант поділу земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактичною площею 711 кв.м /0,0711 га/ з врахуванням часток співвласників на житловий будинок.

ОСОБА_1 - /1/4 частка/ виділити в особисте користування земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 178 кв.м /0,0178 га/.

Вхід на земельну ділянку № 1 зберегти існуючий з АДРЕСА_1 через хвіртку № 7. В`їзд на земельну ділянку АДРЕСА_3 пропонується зберегти існуючий з боку проїзду.

Опис меж земельної ділянки № 1 викладено у дослідницькій частині по другому питанню та зображено на схемі в додатку № 3 до висновку № 18/12 червоною лінією, земельна ділянка АДРЕСА_3 зображена жовтим кольором.

Земельну ділянку площею 6,00 кв.м, прилеглу до зовнішньої стіни сараю літ. «В» (довжиною 4,74 м, шириною 1,00 м; довжиною 1,22 м, шириною 0,60 м (0,75 м)) виділити в користування ОСОБА_1 при безперешкодному доступі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до належних їм конструкцій сараю літ. «В» в разі потреби проведення ремонтних робіт.

ОСОБА_2 (1/4 частка), ОСОБА_3 (1/4 частка) виділити в особисте користування земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 355 м (0,0355 га).

В`їзд та вхід на земельну ділянку № 2 зберегти існуючі з Набережна через ворота № 1, хвіртку № 2.

Опис меж земельної ділянки № 2 викладено у дослідницькій частині по другому питанню та зображено на схемі в додатку № 3 до висновку № 18/12 червоною лінією, земельна ділянка № НОМЕР_2 зображена зеленим кольором.

Земельну ділянку площею 24,00 кв.м, прилеглу до зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А», навісу літ. «а1» (довжиною 6,00 м і 2,20 м (8,32 м), шириною 1,00 м), до хвіртки б/н (довжиною 2,13 м (2,16 м), шириною 1,00 м), до зовнішньої стіни літньої кухні літ. «І» (довжиною 12,05 м (12,12 м) та 1, 9 м (1,77 м), шириною 1,00 м), виділити в користування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 при безперешкодному доступі ОСОБА_8 до належних їй конструкцій будівель в разі потреби проведення ремонтних робіт.

Земельну ділянку площею 6,00 кв.м, прилеглу до зовнішньої стіни сараю літ. «В» (довжиною 4,74 м, шириною 1,00 м; довжиною 1,22 м, шириною 0,60 м (0,75 м)) виділити в користування ОСОБА_1 при безперешкодному доступі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до належних їм конструкцій сараю літ «В» в разі потреби проведення ремонтних робіт.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Спір виник між співвласниками житлового будинку, які набули власність в порядку спадкування. Кожна зі сторін власник частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом.

Позивач ініціювала питання виділу своєї частки власності в натурі зі спільної часткової власності.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 Цивільного кодексу України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном.

Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.

Згідно зі статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт.

Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а)множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Відповідно до частин першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

За частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, в постанові від 01.07.2019 року у справі № 404/10673/14-ц висловив позицію, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3 статті 89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16-ц (провадження № 61-13434св19) зроблено висновок, що «допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкту нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу».

Суд звернув увагу на те, що згідно висновку експерта № 18/12 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 10.04.2020 року вбачається, що, на розгляд суду запропоновано варіант розподілу житлового будинку, господарських споруд та земельної ділянки. При цьому встановлено, що технічна можливість поділу 1/4 та 2/4 частки житлового будинку, існує з відхиленням від ідеальних часток співвласників, а також, при запропонованому варіанті поділу житлового будинку, будівельні роботи по переобладнанню та переплануванню приміщень житлового будинку проводити не потрібно, так виділені приміщення є окремими приміщеннями із самостійними входами.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що оскільки учасники спільної часткової власності мають право на зазначене майно пропорційно своєї частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку з надвірними спорудами, яка відповідає розміру та вартості його частки.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 545/3753/16-ц.

Вирішуючи спір, судом першої інстанції також було враховано положення про те, що правовий режим спільної власності має відповідати інтересам усіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Також, суд першої інстанції прийшов вірного висновку, щодо стягнення з відповідачів на користь позивача грошової компенсації за відхилення (зменшення) частки в натурі.

Що стосується доводів апеляційної скарги, з приводу того, що суд першої інстанції при вирішенні спору не врахував, що 04.06.2021 року адвокатом Холудєєвим Б.Є. було заявлено клопотання про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи та земельно технічної експертизи, оскільки висновок експерта № 18/12 є неповним, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, 04.06.2021 року судом було розглянуто вищезазначене клопотання адвоката Холудєєва Б.Є., та ухвалено ухвалу про відмову у його задоволенні. Ухвала вмотивована тим, що самочинне будівництво не впливає на обсяг цивільних прав та обов`язків сторін, зокрема власників відповідних часток у спільній частковій власності. Судом не встановлено, що висновок судового експерта, складений 10.04.2020 року за № 18/12 був не повним або неясним.

Незгода апелянта з оцінкою судом першої інстанції доказів, не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно змісту частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у справі, вірно врахував, що розглядаючи питання про виділ домоволодіння в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру його частки і основна увага приділяється саме поділу будинку, а не господарським будівлям та спорудам.

Не заслуговують на увагу і твердження про недодержання судом положень процесуального законодавства.

Так, відповідно до абз. другого ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Між тим, будь-яких фактів про процесуально-правові порушення, що потягли би помилкове розв`язання цивільно-правового спору, матеріали справи не містять, заявником представлено не було, а апеляційним судом їх не було здобуто.

При цьому відсутні й обставини порушення норм процесуального права, які спонукали би до обов`язкового скасування судового рішення, що передбачено ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Решта аргументів заявника також є безпідставними, а тому колегією суддів відхиляються.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 серпня 2021 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький