ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 953/1894/25
Номер провадження 22-ц/818/2698/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 07 березня 2025 року в складі судді Бородіної Н.М. по справі № 953/1894/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, витребування майна, відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі ГУ НП в Харківській області) про визнання дій та бездіяльності протиправними, витребування майна, відшкодування шкоди.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07 березня 2025 року в частині вимог ОСОБА_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними відмовлено у відкритті провадження.

Ухвала суду першої інстанції у частині вирішення питання про відкриття провадження за вимогами про визнання дій та бездіяльності протиправними мотивована тим, що позивачем пред`явлено позов про визнання дій та бездіяльності протиправними посадових та службових осіб органів досудового розслідування, вчинених або не вчинених останніми у межах кримінального провадження, у зв`язку з чим спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

На вказане судове рішення 12 березня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин по справі, порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована неможливістю звернення зі скаргою на бездіяльність слідчого чи прокурора до слідчого судді в порядку кримінального судочинства, оскільки Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 15 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, закрито на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Також, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі № 520/1021/25 визначено що справа за його позовом до ГУНП в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

29 березня 2025 року ГУ НП України в Харківській області подано відзив на апеляційну скаргу, в якій просили ухвалу суду залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_1 пред`явлено позов про визнання протиправними дій органів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що, на думку заявника, полягають у розукомплектуванні системних корпусів персональних комп`ютерів, підміни, не повернення його майна, то цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вимоги про визнання протиправною бездіяльність уповноважених осіб ГУ НП в Харківській області та зобов`язання уповноважених осіб ГУ НП в Харківській області вчинити певні дії, повинні вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

У судове засідання апеляційного суду представники Головне управління Національної поліції в Харківській області та Державної казначейської служби України не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 24 квітня 2025 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

Головним управлінням Національної поліції в Харківській області отримано 26 березня 2025 року в електронному кабінеті (а.с.79);

Державною казначейською службою України отримаро 26 березня 2025 року в електронному кабінеті (а.с.81).

31 березня 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області Гвоздецької О.М. надійшла заява про розгляд справи без участі представника (а.с.91-93).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 просив:

?Визнати протиправним розукомплектування системного корпусу персонального комп`ютера "Chieftec", яке полягало у знятті п`яти жорстких дисків (Toshiba (X7FTBX2NS), об`ємом 1 ТБ; Hitachi (RJ14DDGA), об`ємом 500 ГБ; Samsung (S25GJ9BZ600768), об`ємом 1 ТБ; Seagate (5VPCS79K), об`ємом 1 ТБ; WD (WCASY3863460), об`ємом 500 ГБ; ), що було здійснено "10" серпня 2021 р. старшим інспектор 1-го відділу УПК Харківській області ДКП ПН України лейтенантом поліції Владиславом Комишем.

?Визнати протиправним не повернення п`яти жорстких дисків (Toshiba (X7FTBX2NS), об`ємом 1 ТБ; Hitachi (RJ14DDGA), об`ємом 500 ГБ; Samsung (S25GJ9BZ600768), об`ємом 1 ТБ; Seagate (5VPCS79K), об`ємом 1 ТБ; WD (WCASY3863460), об`ємом 500 ГБ; ), кріплень на яких були встановлені ці диски у корпусі та інтерфейсних SATA кабелів, якими диски були підключені в системному корпусі персонального комп`ютера "Chieftec", який "10" серпня 2021 р. було розукомплектовано.

?Визнати протиправним розукомплектування системного корпусу персонального комп`ютера яке полягало у знаті відео карти RX-470P4L VA.4 (RY115994), яка вказана в протоколі огляду від 17.07.2021 року на а.с. 94, том 1 кримінального провадження № 0000017 від 15.04.2021 року.

?Визнати протиправним підміну відео карти RX-470P4L VA.4 (RY115994) на іншу відео карту з серійним номером 05, що відбулось у ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області.

?Визнати протиправним не повернення відео карти RX-470P4L VA.4 (RY115994), яка була знята з системного корпусу персонального комп`ютера та вказана в протоколі огляду від 17.07.2021 року на а.с. 94, том 1 кримінального провадження № 0000017 від 15.04.2021 року.

?Визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб ГУ НП в Харківській області, що полягає в не розгляді по суті скарг позивача щодо розукомплектування системних корпусів персональних комп`ютерів та не повернення його майна.

?Витребувати з ГУ НП в Харківській області п`ять жорстких дисків (Toshiba (X7FTBX2NS), об`ємом 1 ТБ; Hitachi (RJ14DDGA), об`ємом 500 ГБ; Samsung (S25GJ9BZ600768), об`ємом 1 ТБ; Seagate (5VPCS79K), об`ємом 1 ТБ; WD (WCASY3863460), об`ємом 500 ГБ; кріплення на яких були встановлені ці диски у корпусі та інтерфейсні SATA кабелі, якими диски були підключені в системному корпусі персонального комп`ютера "Chieftec".

?Витребувати з ГУ НП в Харківській області відео карту RX-470P4L VA.4 (RY115994), яка була знята з системного корпусу персонального комп`ютера.

?Стягнути з ГУ НП в Харківській області моральну шкоду завдану надмірною затримкою (більше трьох років) у виконанні судового рішення щодо повернення майна його власнику у розмірі 6 000 000 грн.

Також, при зверненні до суду ОСОБА_1 вказував, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000017 від 15 квітня 2021 року у нього було вилучено системні блоки, жорсткі диски та відеокарти. Зважаючи, що наразі вказане кримінальне провадження закінчено, він не має можливості звернутися зі скаргою у порядку, передбаченим КПК України. Також йому було відмовлено у відкритті провадження у порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 року закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 15 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 звертався зі скаргою на бездіяльність дізнавача, у кримінальному провадженні № 0000017 від 15.04.2021 року, яка полягає у неповерненні п`яти жорстких дисків, які 10 серпня 2021 року були зняті інспектором 1-го відділу УПК Харківської області ДКП ПН України лейтенантом поліції ОСОБА_4 з системного корпусу персонального комп`ютера "Chieftec", а саме: жорсткий диск Toshiba (X7FTBX2NS), об`ємом 1 ТБ, жорсткий диск Hitachi (RJ14DDGA), об`ємом 500 ГБ, жорсткий диск Samsung (S25GJ9BZ600768), об`ємом 1 ТБ, жорсткий диск Seagate (5VPCS79K), об`ємом 1 ТБ, жорсткий диск WD (WCASY3863460), об`ємом 500 ГБ; п`яти комплектів кріплень для жорстких дисків, які 10 серпня 2021 року були зняті з системного корпусу персонального комп`ютера "Chieftec", п`яти інтерфейсних SATA кабелів для жорстких дисків, які 10 серпня 2021 року були зняті з системного корпусу персонального комп`ютера "Chieftec".

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2025 року по справі № 643/10640/24 вказану скаргу на бездіяльність дізнавача, у кримінальному провадженні № 0000017 від 15 квітня 2021 року залишено без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 січня 2025 року на підставі ч. 4 ст. 399 КПК відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на вказану ухвалу слідчого судді.

Ухвалою Верховного суду від 28 січня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою позивача на ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 січня 2025 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124808980).

В порядку адміністративного судочинства ОСОБА_1 було пред`явлено такі вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб ГУ НП в Харківській області щодо розгляду вимоги про відшкодування вартості майна від 12 грудня 2024 року у відповідності до п. 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом МЮУ, Генеральної прокуратури України, МФУ від 04 березня 1996 року № 6/5/3/41;

- зобов`язати уповноважених осіб ГУ НП в Харківській області розглянути вимогу про відшкодування вартості майна від 12 грудня 2024 року у відповідності до п. 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом МЮУ, Генеральної прокуратури України, МФУ від 04 березня 1996 року № 6/5/3/41.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснено позивачу, що даний спір належить розглядати за правилами Цивільного процесуального кодексу України (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124607481).

У своїй Постанові від 12 липня 2023 року у справа № 757/31372/18-ц (провадження № 14-10цс23) «Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина 1 статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини 5 статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 1 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 1 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункт 31)) (п.58).

62. За змістом приписів Закону № 266/94-ВР і пункту 8 частини 2 статті 16 ЦК України ефективним способом захисту права на відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, є стягнення з Державного бюджету України такого відшкодування. Суд має встановити відповідні факти й оцінити певні дії відповідача як правомірні чи протиправні (зокрема оцінити правомірність постанови, передбаченої у реченні першому частини 1 статті 12 Закону № 266/94-ВР, у разі, якщо відповідний орган її виніс) у мотивувальній частині рішення, вирішуючи питання про задоволення саме тієї позовної вимоги, яка спрямована на вирішення спору, а не на створення передумов для його вирішення у майбутньому. Згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу (тобто вирішення одного спору у декількох судових справах в одній чи декількох судових юрисдикціях) є неприпустимим. Вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц (пункт 82), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 50), від 6 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (пункт 94), від 20 жовтня 2021 року у справі № 9901/554/19 (пункт 19), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21 вересня 2022 року у справі 908/976/190 (пункт 5.6), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункт 44), від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункт 29)).

63. З огляду на викладене не є способом захисту права на відшкодування шкоди вимога визнати незаконною відмову відповідача у відшкодуванні позивачу шкоди (чи, як її інтерпретував апеляційний суд, вимога визнати незаконною відмову відповідача у винесенні постанови за заявою позивача про відшкодування шкоди). Її задоволення не призведе до захисту позивачем його права, тобто до отримання відповідного відшкодування. Оцінювання законності чи незаконності такої відмови суд здійснює у мотивувальній частині судового рішення, вирішуючи спір за належною вимогою позивача.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зробила висновок про помилковість висновку судів першої й апеляційної інстанцій про можливість розгляду у судовому порядку вимоги про визнання незаконною відмови відповідача у відшкодуванні позивачеві шкоди, завданої внаслідок незаконного відсторонення його від посади голови Володарської РДА у кримінальному провадженні. Тому у частині зазначеної вимоги судові рішення постановила скасувати, а провадження у справі закрити (п. 69)».

Зважаючи, що ОСОБА_1 , ставлячи у позові питання про протиправність дії та бездіяльності працівників поліції, тобто посадових осіб державного органу, при цьому мета, яку переслідує позивач, підстави його позову, надані докази вказують на те, що він у суді захищає свій майновий інтерес і прагне отримати відшкодування завданої йому шкоди, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для розгляду вказаних вимог у цьому судовому провадженні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 07 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина