Справа № 2610/634/2012
Провадження № 6/761/246/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.,

за участю секретаря: Яцишина А.О.,

представника заявника: Плискань І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», заінтересовані особи: ПАТ «КБ «НАДРА», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», заінтересовані особи:ПАТ «КБ «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, згідно з якою просить суд:

1. Видати дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого Шевченківським районним судом м. Києва п справі №2610/634/2012.

2. Видати дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого Шевченківським районним судом м. Києва п справі №2610/634/2012.

Заяву обґрунтовано тим, що 10.04.2012 року Шевченківський районний суд м. Києва ухвалив рішення по справі 2610/634/2012 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 125/П/35/2007-840 від 03.08.2007р. з гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «НАДРА». 08.09.2021 року Шевченківський районний суд м. Києва виніс ухвалу, якою замінив сторону виконавчого провадження за виконавчим листом №2610/634/2012 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «ФОРТ». Разом з тим, вказаною ухвалою було встановлено, що відносно Боржника один, на момент прийняття рішення є відкрите виконавче провадження. Однак, представником заявника, адвокатом Васильченко М.М. було скеровано адвокатський запит, з відповіді на який вбачається, що ВП відносно ОСОБА_1 було завершено у 2018 році, а саме 21.06.2018 року. Так, на момент звернення до суду із заявою про заміну сторони (стягуавач) виконавчого провадження, заявник не ставив питання про поновлення пропущеного строку, оскільки на той момент, в силу ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» не знав про наявність цієї постанови, а судом не в повному обсязі було досліджено питання щодо наявності відкритих та/або завершених виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 . Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутнє відкрите або завершене виконавче провадження відносно ОСОБА_2 .

У заяві вказано, що на виконання рішення суду по справі № 2610/634/2012 від 10.04.2012 року Шевченківський районний суд м. Києва видав Банку виконавчі листи. Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо: 1) Боржника 1 на примусовому виконанні не перебуває; 2) Боржника 2 на примусовому виконанні не перебуває.

Заявником вказано, що оригінали виконавчих листів у заявника та первісного стягувана відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена. З моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію Банку, його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення Банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, що обумовило втрату оригіналів виконавчих листів. Наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо Боржника 1 та Боржника 2 невідомо та можливість їх встановлення відсутня. Отже, виконавчі документи Стягувачем втрачено.

У заяві зазначено, що 04.06.2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «НАДРА», якою фактично було припинено нормальну діяльність банку. Згідно законодавства України; процедуру ліквідації та виконання обов`язку щодо ведення діяльності Банку здійснював державний орган - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку. Отже попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на припинення його діяльності рішеннями державних органів. Позиція регулятора ґрунтується на тому/що Банк повністю втрачає процесуальну дієздатність після винесення рішення НБУ про прийняття постанови про відкликання ліцензії та ліквідацію .

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання припав на період ліквідації банку, так як було зазначено вище, це призвело до припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень Банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників. Строк пропущено з об`єктивних причин, що не залежали від попереднього кредитора в особі банку ПАТ КБ «Надра». За рішенням НБУ у банку було запроваджено процедуру ліквідації, через яку фактично було припинено иормальну діяльність банку. Процедуру ліквідації здійснював Фонд - державний орган, який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку.

Заява мотивована тим,що попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на припинення його діяльності рішеннями державних органів. Саме процедурою ліквідації банку, якою припинено основну діяльність банку, змінено весь склад керівництва, закрито територіальні (відділення Банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, обумовлено втрату оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків.

У зв`язку із викладеним, заявник просить суд заяву задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні заявник просив заяву задовольнити у повному обсязі та просив її задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

На підставі зазначеного та враховуючи скорочені строки розгляду заяви, а також те, що заінтересовані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає судовому розгляду, суд прийшов до висновку про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 10.04.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість в розмірі 59416 грн. 85 коп. та судові витрати 594,18 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом №2610/634/2012 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» за кредитним договором №125/П/35/2007-840 від 03.08.2007 року у розмірі 59416 грн. 85 коп. та судові витрати 594,18 грн., а саме стягувача Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальностю «Фінансова компанія «Форт».

Так, за умовами ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При цьому, за приписами ч.ч.1, 2 ст. 433 ЦПК України стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Суд поновляє пропущений строк з причин, визначених судом поважними.

Тобто, підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважні, об`єктивні причин пропуску такого строку.

Аналогічне положення містить ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

В свою чергу, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, у відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Варто зауважити, що заявник, мав право дізнатись про вказаний виконавчий лист до закінчення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання шляхом надсилання запитів.

Однак, всупереч вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України, заявник не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску пред`явлення для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а обставини на які заявник посилається, як на поважні, в даному конкретному випадку такими не являються.

Також, суд вважає за необхідне вказати заявнику на те, що якщо законом визначений порядок та, зокрема, строки для вчинення певних дій, такі строки в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинні дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та підлягають доведенню в силу принципів змагальності та диспозитивності, визначених положеннями ст.ст. 12, 13, 82 ЦПК України.

Водночас, оскільки перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, суд, враховуючи вимоги ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Тобто, підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважні, об`єктивні причин пропуску такого строку, а заявником взагалі обставини, пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано жодного доказу поважності причин пропуску.

Суди, при розгляді заяв про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку.

З`ясування вказаних обставин відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20.01.2016 р. в справі № 6-711цс15.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Звертаючись до суду в даною заявою, представник заявника, як на підставу для її задоволення, посилається на те, що строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів пропущено з об`єктивних причин, оскільки 08.09.2021 року Шевченківський районний суд м. Києва виніс ухвалу, якою замінив сторону виконавчого провадження за виконавчим листом №2610/634/2012 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «ФОРТ». Разом з тим, вказаною ухвалою було встановлено, що відносно Боржника один, на момент прийняття рішення є відкрите виконавче провадження. Однак, представником заявника, адвокатом Васильченко М.М. було скеровано адвокатський запит, з відповіді на який вбачається, що ВП відносно ОСОБА_1 було завершено у 2018 році, а саме 21.06.2018 року. Так, на момент звернення до суду із заявою про заміну сторони (стягуавач) виконавчого провадження, заявник не ставив питання про поновлення пропущеного строку, оскільки на той момент, в силу ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» не знав про наявність цієї постанови, а судом не в повному обсязі було досліджено питання щодо наявності відкритих та/або завершених виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 . Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутнє відкрите або завершене виконавче провадження відносно ОСОБА_2 .

Окрім того, в обґрунтування підстав для поновлення пропущених строків заявником вказано, що 04.06.2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «НАДРА», якою фактично було припинено нормальну діяльність банку. Згідно законодавства України; процедуру ліквідації та виконання обов`язку щодо ведення діяльності Банку здійснював державний орган - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку. Отже попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на припинення його діяльності рішеннями державних органів. Позиція регулятора ґрунтується на тому/що Банк повністю втрачає процесуальну дієздатність після винесення рішення НБУ про прийняття постанови про відкликання ліцензії та ліквідацію. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання припав на період ліквідації банку, так як було зазначено вище, це призвело до припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень Банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників. Строк пропущено з об`єктивних причин, що не залежали від попереднього кредитора в особі банку ПАТ КБ «Надра». За рішенням НБУ у банку було запроваджено процедуру ліквідації, через яку фактично було припинено нормальну діяльність банку. Процедуру ліквідації здійснював Фонд - державний орган, який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку.

Суд критично оцінює обґрунтування заяви 08.09.2021 року Шевченківський районний суд м. Києва виніс ухвалу, якою замінив сторону виконавчого провадження за виконавчим листом №2610/634/2012 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «ФОРТ». Разом з тим, вказаною ухвалою було встановлено, що відносно Боржника один, на момент прийняття рішення є відкрите виконавче провадження. Однак, представником заявника, адвокатом Васильченко М.М. було скеровано адвокатський запит, з відповіді на який вбачається, що ВП відносно ОСОБА_1 було завершено у 2018 році, а саме 21.06.2018 року. Так, на момент звернення до суду із заявою про заміну сторони (стягуавач) виконавчого провадження, заявник не ставив питання про поновлення пропущеного строку, оскільки на той момент, в силу ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» не знав про наявність цієї постанови, а судом не в повному обсязі було досліджено питання щодо наявності відкритих та/або завершених виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 . Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутнє відкрите або завершене виконавче провадження відносно ОСОБА_2 , оскільки зазначені обставини не можуть вважатись поважними причинами для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що представник первісного стягувача ПАТ «КБ «Надра» отримавши виконавчі листи ще 24.05.2013, пред`явив до примусового виконання виконавчий лист щодо ОСОБА_1 , однак виконавче провадження завершено, щодо пред`явлення виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 інформація відсутня.

При цьому, відступлення прав вимоги перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Форт», тобто на цей час попередній стягувач вже втратив право пред`явлення виконавчих листів до виконання, у зв`язку із чим новий стягувач, купуючи права вимоги повинен був це усвідомлювати.

Таким чином, вказане свідчить про те, що заявник прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчих провадженнях первісним та попереднім стягувачами до їх заміни правонаступником.

Водночас, ПАТ «КБ «Надра», ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «Фінансова компанія «Форт» є юридичними особами, мають у штаті працівників, які були зобов`язані забезпечувати контроль за виконанням судових рішень в органах ДВС.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію первісним та попереднім стягувачами своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від них дій, спрямованих на забезпечення контролю за виконанням судових рішень, представником заявника не надано, як й не підтверджено існування обставин, які об`єктивно цьому перешкоджали.

Окрім того матеріали справи не містять доказів звернення ТОВ «Фінансова компанія «Форт» з запитами до первісного стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» щодо наявності виконавчих листів по справі 2610/634/2012, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» за кредитним договором №125/П/35/2007-840 від 03.08.2007 року у розмірі 59416 грн. 85 коп. та судові витрати 594,18 грн.

Крім того, введення ліквідаційної процедури та призначення Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію не спростовує можливості пред`явлення виконавчих листів до виконання. Посилання заявника як на поважну причину у зв`язку із запровадженням ліквідаційної процедури, не заслуговує на увагу, оскільки і ФГВФО, і Уповноважена особа ФГВФО мали достатньо підстав та ресурсів для ведення активної судово-претензійної роботи щодо примусового стягнення заборгованості. З матеріалів справи слідує, що така діяльність активно велася Банком протягом 2014-2021 років про що свідчить, зокрема, інформація із сайту Судової влади України про розгляд справ за участю Банка.

Таким чином, суд вважає, що наведені представником заявника у заяві причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання не є поважними, а отже не можуть бути підставою для поновлення вказаного строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р., яка набрала чинності для України з 11.09.1997 р. та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 р. у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Відповідно до п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, умовою для видачі дубліката виконавчого листа є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Враховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа, суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 р. у справі № 2-836/11, провадження № 14-308цс19).

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає, що заявника не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, що свідчить про відсутність підстав для видачі їх дублікатів, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 76-81, 260-261, 353, 431, 433, п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», заінтересовані особи: ПАТ «КБ «НАДРА», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено: 21.04.2025.

Суддя: