АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року

м. Чернівці

справа № 727/13302/24

провадження 822/347/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Половінкіної Н.Ю., Одинака О.О.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк»

відповідач ОСОБА_1 ,

апеляційна скарга Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на рішення Швченківського районного суду м.Чернівці від 06 березня 2025 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Смотрицький В.Г.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2024 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в сумі 52248 гривень 59 коп. Вирішити питання про судові витрати.

Посилався на те, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 укладено кредитні договори: 25 липня 2018 року кредитний договір № 401, за яким позичальнику надано кредит в сумі 19927 гривень 96 копійок; 10 жовтня 2018 року кредитний договір № 901, за яким позичальнику видано кредит в сумі 20000 гривень; 09 січня 2019 року кредитний договір № 801, за яким позичальнику видано кредит в сумі 12127 гривень.

Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами. Заборгованість відповідача перед позивачем, станом на 09 вересня 2024 року, склала: по кредитному договору № 401 від 25 липня 2018 року в розмірі 13117 гривень 81 коп., з яких: 5835 гривень 01 копійок заборгованість за кредитом; 2609 гривень 74 копійок заборгованість за процентами; 4672 гривень 97 копійок; заборгованість по комісії; по кредитному договору № 901 від 10 жовтня 2018 року в розмірі 22731 гривень 45 копійок, з яких 11040 гривень 07 копійок заборгованість за кредитом; 4 гривні 58 копійок заборгованість за процентами; 11686 гривень 80 копійок заборгованість за комісією; по кредитному договору № 801 від 09 січня 2019 року в розмірі 16399 гривень 33 копійок, з яких: 7514 гривень 38 копійок заборгованість за кредитом; 3 гривні 07 копійок заборгованість за процентами; 8881 гривень 88 копійок заборгованість за комісією.

Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам, станом на 09 вересня 2024 року, склала 52248 гривень 59 копійок.

Вказану суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою для звернення до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Швченківського районного суду м.Чернівці від 06 березня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у розмірі 255 гривень 77 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат

Ухвалюючи рішення у справі про часткове задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку про те, що положення пункту кредитних договорів, укладеного між ОСОБА_2 та АТ «ПУМБ», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату (комісію) за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а тому суд відмовив в частині позову АТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «ПУМБ» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

АТ «ПУМБ» не погоджується з оскаржуваним судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості та зарахування сплаченої відповідачем комісії в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту.

Зазначав, що судом першої інстанції не враховано, що ухвалюючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання кредиту, зокрема, відповідач погодилась із запропонованими умовами кредитування, підписала заяву та отримала грошові кошти. Вказує, що банк у п. 5.7.3 розділу 5 «Умови надання споживчого кредиту» визначив перелік послуг, які включаються до комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Стверджує, що відповідач скористалася наданими банком коштами, сплачувала кредитну заборгованість, що підтверджує прийняття усіх умов кредитного договору, проте в повному обсязі зобов`язання з повернення кредиту не виконала.

Вказує, що відповідач не скористалася наданим правом відкликати свою згоду на укладення кредитного договору. Вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, здійснивши самостійний перерахунок вже сплачених коштів, оскільки відповідач не зверталася до суду з вимогами про визнання недійним договору (або його окремих частин), застосування наслідків недійсності або нікчемності правочину, не подала відзиву на позовну заяву із вимогами про зарахування сплаченої комісії, в рахунок заборгованості за кредитом, не подала контррозрахунку заборгованості.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

25 липня 2018 року відповідачем подана заява №401 до АТ «ПУМБ» на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до даної заяви, клієнт, підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

Згідно з даним договором відповідачу надається споживчий кредит в сумі 19927,96 гривень строком на 24 місяці, з розміром щомісячної комісії за обслуговування кредиту 3,35 %, розміром процентної ставки 12,00 % (а.с. 8).

Відповідачем підписано також паспорт споживчого кредиту від 25 липня 2018 року, яким визначено такі ж самі умови кредитування (зв.а.с. 8).

Згідно з платіжною інструкцією №TR.29887395.29241.8810 від 25 липня 2018 року з рахунку НОМЕР_1 здійснено переказ грошових коштів в сумі 19927,96 гривень на рахунок НОМЕР_2 . Одержувачем у вказаній транзакції зазначено ОСОБА_2 . Призначення платежу - надання кредитних коштів за договором №401 від 25 липня 2018 року за позикою ОСОБА_2 (а.с. 28).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 09 вересня 2024 року сума боргу становить 13117,81 гривень, з яких: 5835,1 гривень заборгованість за кредитом; 2609,74 гривень заборгованість за процентами; 4672,97 гривень заборгованість за комісією (а.с. 30-31).

Також, 10 жовтня 2018 року, відповідачем подана заява №901 до АТ «ПУМБ» на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до даної заяви, клієнт, підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

Згідно з даним договором відповідачу надається споживчий кредит в сумі 20 000 гривень строком на 36 місяців, з розміром щомісячної комісії за обслуговування кредиту 3,99 %, розміром процентної ставки 0,01 % (а.с. 11).

Відповідачем підписано також паспорт споживчого кредиту від 10 жовтня 2018 року, яким визначено такі ж самі умови кредитування (зв.а.с. 11).

Згідно з платіжною інструкцією №TR.31363895.35229.8810 від 10 жовтня 2018 року з рахунку НОМЕР_3 здійснено переказ грошових коштів в сумі 20000 гривень на рахунок НОМЕР_4 . Одержувачем у вказаній транзакції зазначено ОСОБА_2 . Призначення платежу - надання кредитних коштів за договором №901 від 10 жовтня 2018 року за позикою ОСОБА_2 (зв.а.с. 28).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 09 вересня 2024 року сума боргу становить 22731,45 гривень, з яких: 11040,07 гривень заборгованість за кредитом; 4,58 гривень заборгованість за процентами; 11686,8 гривень заборгованість за комісією (а.с. 32-33).

Крім того, 09 січня 2019 року відповідачем подана заява №801 до АТ «ПУМБ» на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до даної заяви, клієнт, підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах.

Згідно з даним договором відповідачу надається споживчий кредит в сумі 12127 гривень строком на 36 місяців, з розміром щомісячної комісії за обслуговування кредиту 4,99 %, розміром процентної ставки 0,01 % (а.с. 14).

Відповідачем підписано також паспорт споживчого кредиту від 09 січня 2019 року, яким визначено такі ж самі умови кредитування (зв.а.с. 14).

Згідно з платіжною інструкцією №TR.33130428.48242.8810 від 09 січня 2019 року з рахунку НОМЕР_5 здійснено переказ грошових коштів в сумі 12127 гривень на рахунок НОМЕР_6 . Одержувачем у вказаній транзакції зазначено ОСОБА_2 . Призначення платежу - надання кредитних коштів за договором №801 від 09 січня 2019 року за позикою ОСОБА_2 (а.с. 29).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку на 09 вересня 2024 року сума боргу становить 16399,33 гривень, з яких: 7514,38 гривень заборгованість за кредитом; 3,07 гривень заборгованість за процентами; 8881,88 гривень заборгованість за комісією (а.с. 34-35).

Також, банк додав Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 17-22).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно з частинами першою - третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2023 року по справі №204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Відмовляючи у стягненні комісії за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем встановлено щомісячну плату за послуги банку, в тому числі і які за законом повинні надаватись безоплатно, тому положення кредитних договорів, укладених між ОСОБА_2 та АТ «ПУМБ», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Крім того, суд вважав за необхідне сплачені відповідачем кошти, які були спрямовані банком на погашення заборгованості за комісією, у зв`язку із нікчемністю положень договорів в цій частині, зарахувати на погашення тіла кредиту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Зокрема, в кредитних договорах не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачці та за які банком встановлена щомісячна комісія, також АТ«ПУМБ», не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому висновок суду про нікчемність положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є обґрунтовуваним.

Крім того, суд вірно виснував, що сплачена відповідачкою комісія підлягає зарахуванню на погашення основної заборгованості за кредитом (тіла кредиту).

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання кредиту, зокрема відповідач погодилася із запропонованими умовами кредитування, підписала заяву та отримала грошові кошти, у п. 5.7.3 розділу 5 «Умови надання споживчого кредиту» визначено перелік послуг, які включаються до комісії за обслуговування кредитної заборгованості, колегія суддів вважає неспроможними.

Зокрема, пунктом 5.7.3 публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту ( база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій частині 5 Розділу ІІ цього договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з графіком платежів.

З аналізу змісту зазначеного пункту вбачається, що сплату відповідної комісії банк покладає на позичальника попри те, що дії, за які вона справляється, вчиняються на користь банку, зокрема, послуги щодо списання та зарахування коштів з метою повернення кредиту, розрахунково-касове обслуговування кредиту.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач скористалася наданими банком коштами, сплачувала кредитну заборгованість, що підтверджує прийняття усіх умов кредитного договору, проте в повному обсязі зобов`язання з повернення кредиту не виконала з огляду на нікчемність положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є такими, що не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення в частині відмови у задоволені позову про стягнення комісії та зарахування сплаченої відповідачем комісії до основної заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, здійснивши самостійний перерахунок вже сплачених коштів, оскільки відповідач не зверталася до суду з вимогами про визнання недійним договору (або його окремих частин), застосування наслідків недійсності або нікчемності правочину, не подала відзиву на позовну заяву із вимогами про зарахування сплаченої комісії в рахунок в рахунок заборгованості за кредитом, не подала контррозрахунку заборгованості, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги проте, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості, не в повній мірі встановив дійсні обставини справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки жодних додаткових обґрунтувань чи нових доказів, що не були подані позивачем до суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Будь-яких інших доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційних скарг.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» залишити без задоволення.

Рішення Швченківського районного суду м.Чернівці від 06 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 24 квітня 2025 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: О.О. Одинак

Н.Ю. Половінкіна