Справа №: 671/372/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.,

при секретарі судового засідання Хрупайло Т.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Дар`я Ігорівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду до ТОВ «Дебт Форс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме: виконавчого надпису № 1414 від 24.03.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І. щодо стягнення з ОСОБА_1 , як боржник за кредитним договором №158072/0005ХSGF від 25.06.2013 року, що укладений нею з ПАТ ПЛАТИНУМ БАНК, правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №147 від 22.03.2018 року є ТОВ ФК ЖЕНЕВА. Вказує, що на підставі виконавчого напису № 1414 від 24.03.2020 року за заявою ТОВ ФК ЖЕНЕВА приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клименком Р.В. 15.04.2020 року відкрито виконавче провадження № 61839793. Згідно ухвали Волочиського районного суду Хмельницької області від 30.10.2023 року у справі № 671/2284/23 у виконавчому провадженні № 61839793 замінено стягувача ТОВ ФК ЖЕНЕВА на ТОВ «Дебт Форс». В межах виконавчого провадження приватним виконавцем були винесені постанови від 15.04.2020 року про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 8728 грн. 34 коп. та про розмір мінімальних витрат у виконавчому провадженні в сумі 300 грн., а 30.08.2024 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату позивача. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що виконавчий напис вчинений з порушенням порядку вчинення виконавчих написів. Вказує, що нотаріус при вчиненні нотаріальної дії повинен був керуватись Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до вказаного нормативного акту підставою для вчинення виконавчого напису є оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору. Вказує, що кредитний договір №158072/0005ХSGF від 25.06.2013 року, укладений між ПАТ ПЛАТИНУМ БАНК та ОСОБА_1 , не був посвідчений нотаріально. Крім того, зазначає, що нотаріус при вчинені виконавчого напису не перевірив безспірність сум, які були нараховані кредитодавцем. Зазначає, що кредитор не направив їй письмової вимоги про погашення заборгованості, що свідчить про відсутність правових підстав для вчинення виконавчого напису. Позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 7316 грн. 30 грн., в тому числі судовий збір в розмірі 1816 грн. 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5500 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутності та у відсутності позивача.

Відповідач, який про час, місце та дату судового засідання повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явився. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилається на те, що нотаріус не мав підстав для відмови у вчиненні виконавчого напису, оскільки стягувачем було надано документи, що передбаченні постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік). Вважає, що безспірність заборгованності була підтверджена документами, що передбаченні Переліком. Крім того, відповідач надіслав до суду письмове клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, зазначаючи, що витрати позивача на правову допомогу в заявленому розмірі 5500 грн. є необрунтованими. Вказує, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу є неспіврозмірним із величиною місячної середньої заробітної плати в Україні, яка складає 14308 грн., один робочий день 715 грн. 42 коп. Вважає, що із врахуванням середньої заробітної плати в регіоні, де працює адвокат позивача, незначну складність справи витрати часу адвоката повинні складати половину робочого дня. Зазначає, що позивачем не надано доказу, що підтверджують розмір понесених ним витрат, а саме: книги обліку доходів та витрат. Із врахуванням незначної складності справи просить суд відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу (а.с. 51-59).

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 24.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І. вчинено виконавчий надпис № 1414 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК ЖЕНЕВА, якому право вимоги перейшло на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 147 від 22.03.2018 року, заборгованості за кредитним договором №158072/0005ХSGF від 25.06.2013 року, укладеного між ПАТ ПЛАТИНУМ БАНК та ОСОБА_1 . Стягнення проводиться за перід з 22.03.2018 року по 13.03.2020 року. Сума заборгованості складає 86633 грн. 41 коп., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 22142 грн. 42 коп., простроченої заборгованості за комісією в сумі 119 грн. 99 коп., простроченої заборгованості за несплаченими відсотками в сумі 4237 грн. 76 коп., строкової заборгованості за комісією в сумі 403 грн. 29 коп., строкової заборгованості за несплаченими відсотками в сумі 59729 грн. 95 коп. За вчинення виконавчого напису із стягувача стягнуто плату в розмірі 650 грн. 00 коп., яка підлягає стягненню з боржника. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача 87283 грн. 11 коп. (а.с. 11).

За заявою ТОВ ФК ЖЕНЕВА на підставі виконавчого напису № 1414 від 24.03.2020 року приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клименко Р.В. 15.04.2020 року відкрив виконавче провадження № 61839793, в постанові про відктиття виконавчого провадження від 15.04.2020 року постановив стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у сумі 8728 грн. 34 коп. (а.с. 16-17).

15.04.2020 року у виконавчому провадженні № 61839793 винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 8728 грн. 34 коп. та про розмір мінімальних витрат у виконавчому провадженні в сумі 300 грн. 30.08.2024 року у виконавчому провадженні винесено постанови про арешт коштів боржника про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 18-25).

Відповідно до ухвали Волочиського районного суду Хмельницької області від 30.10.2023 року у справі № 671/2284/23 у виконавчому провадженні № 61839793 замінено стягувача ТОВ ФК ЖЕНЕВА на ТОВ «Дебт Форс».

Так, відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальну дію - вчинення виконавчого напису.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Окрім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі- Перелік), зі змінами внесеним постановою КМУ від 26.11.2014 р. №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Переліком визначено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При цьому, п. 1 Переліку стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким кредитний договір №158072/0005ХSGF від 25.06.2013, укладений між ПАТ ПЛАТИНУМ БАНК та ОСОБА_1 , не являється.

Отже, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахував тієї обставини, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, які укладені у простій письмовій формі вже не чинні.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц.

Судом встановлено, що стягувач не надав, а нотаріус не перевірив наявності безспірності заборгованості боржника.

Під час судового розгляду відповідачем ТОВ «Дебт Форс» не доведено, що під час вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, позивач, як боржник мав заборгованість та докази розміру такої заборгованості.

Сам факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, відповідачем не надано.

Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався у наявності безспірної заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА».

Крім того, кредитний договір №158072/0005ХSGF від 25.06.2013, укладений між ПАТ ПЛАТИНУМ БАНК та ОСОБА_1 , не був посвідчений нотаріально.

З урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду в справі №910/10374/17 від 21.09.2021 року, встановлено порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, а це є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням викладеного, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати з розгляду даної справи а саме судовий збір в розмірі 1816 грн. 80 коп., з яких 1211 грн. 20 коп. - за подання позову немайнового характеру та 605 грн. 60 коп. - за подання зяви про забезпечення позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивачем понесено судові витрати на оплату послуг правової допомоги в розмірі 5500 грн., які позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

На підтвердження витрат на оплату послуг правової допомоги позивачем надано ордер на надання правничої допомоги серії ВХ № 1063408, виданий адвокатом Дембіцьким О.В., копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, витяг з договору про надання правової допомоги № 01/12-2024 від 04.12.2024 року, укладений між позивачем та адвокатом Дембіцьким О.В., квитанцією до прибуткового касового ордеру № 01/12-2024 від 04.12.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 оплатила адвокату Дембіцькиму О.В. 5500 грн. на підставі договору про надання правової допомоги № 01/12-2024 від 04.12.2024 року, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, якій містить, зокрема, детальний опис робіт (а.с. 29, 30, 31-32, 33, 34).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи заяву відповідача щодо неспіврозмірності витрат на правничу допомогу в розмірі 5500 грн. 00 коп. із складністю справи, суд, приймаючи до уваги незначну складність справи, ціну позову, предмет доказування у справі, складність застосування норм права, критерії розумності, справедливості, співрозмірності, дійшов висновку про можливість зменшення розміру таких витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 141, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий надпис № 1414 від 24.03.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» заборгованості в розмірі 86633 грн. 41 коп. за кредитним договором №158072/0005ХSGF від 25.06.2013, укладений між ПАТ ПЛАТИНУМ БАНК та ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1816 грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи: позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», , адреса: 02121, м. Київ, вул. Харківське шосе, будинок 201/203, літера 2А, офіс 602; треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Дар`я Ігорівна, адреса: 04050, м. Київ, вул.Січових Стрільців, 76, офіс1; приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клименко Роман Васильович, адреса: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, офіс 31.

Рішення складено 23 квітня 2025 року.

Суддя: