Справа № 177/880/25
Провадження № 2-н/177/138/25
У Х В А Л А

Іменем України

16.04.2025 Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мудрак Михайло Миколайович про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

встановив:

До Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшла заява про видачу судового наказу, в якій представник заявника просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 11.04.2025 і до припинення навчання або до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Дослідивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п.п. 4,5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог статті 161 ЦПК України така вимога, як стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в порядку наказного провадження не розглядається.

Згідно статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Судовий наказ видається про стягнення аліментів виключно на неповнолітніх дітей (частина 5 статті 183 СК України). При цьому стаття 183 СК України знаходиться у главі 15 СК України, статтею 180 СК України якої визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (стаття 201 СК України).

Тлумачення статті 201 СК України дозволяє стверджувати, що частина 5 статті 183 СК та частина 3 статті 184 СК України не поширюється на правовідносини між батьками та повнолітніми дітьми, які продовжують навчання.

Заявником у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто повнолітня дочка, якій на момент звернення не виповнилось двадцяти трьох років.

Приписами статті 199 СК України передбачено, що вимога про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, повинна розглядатися в порядку позовного провадження. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Більш того, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття та продовжують навчання (до досягнення 23-річного віку) і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою (пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Неможливість розгляду питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в порядку наказного провадження закріплено законодавчо, оскільки необхідно довести наявність у батька (матері) матеріальної можливості надавати допомогу повнолітній дитині, що виключає безспірний характер правовідносин й унеможливлює видачу судового наказу для стягнення будь-якої суми.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

За таких обставин, подана заява не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, оскільки заявлено вимогу, яка не передбачена ст. 161 ЦПК України, що не позбавляє заявника права на звернення з відповідною заявою (вимогою) у позовному провадженні в порядку, передбаченому Розділом ІІІ ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 161, 165 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мудрак Михайло Миколайович про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В.Лященко