Справа № 369/9605/20
Провадження № 2/369/112/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про залишення позову без розгляду)

17.04.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І. О.,

при секретарі Маснюк А.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Києві цивільну справу № 369/9605/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, державного реєстратора Кулик Віталія Олександровича, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Гонтар Наталії Іванівни, про визнання недійсним та скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування рішення та запису про державу реєстрацію права власності, скасування кадастрового номеру земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, державного реєстратора Кулик Віталія Олександровича, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Гонтар Наталії Іванівни, про визнання недійсним та скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування рішення та запису про державу реєстрацію права власності, скасування кадастрового номеру земельної ділянки.

Позивач та представник позивача неодноразово викликалися судом.

В судове засідання позивач та її представник повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином,заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Причини неявки суду не відомі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що систематична неявка до суду є зловживанням процесуальним правом з боку сторони позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не з`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається із матеріалів справи позивач та її представник не з`являються в призначені судові засідання, будучи належним чином повідомленим про місце, дату, час проведення судових засідань, а саме:

-19 березня 2025 року (причини неявки не повідомили), що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення на номер телефону представника позивача, зазначений у позовній заяві ( НОМЕР_1 ) від 16 січня 2025 року та довідкою про доставку електронного документу, згідно з яким документ в електронному вигляді «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій» від 16.01.25 по справі № 369/9605/20 (суддя Фінагеєва І. О.), а також (за наявності) прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу ОСОБА_3 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 16.01.2025 18:16:29;

-17 квітня 2025 року (причини неявки не повідомили), що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення на номер телефону представника позивача, зазначений у позовній заяві ( НОМЕР_1 ) від 19 березня 2025 року та довідкою про доставку електронного документу, згідно з яким документ в електронному вигляді «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій» від 19.03.25 по справі № 369/9605/20 (суддя Фінагеєва І. О.), а також (за наявності) прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу ОСОБА_3 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 19.03.2025 23:45:21.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду № 759/14068/19 від 30 листопада 2022 року, Верховний Суд виходить із того, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Єврорпейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, вказавши у позовній заяві номер мобільного телефону та адресу електронної пошти, сторона позивача погодилася та принаймні не заперечувала, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом, що в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

Крім того, 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон України від 29 червня 2023 року № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - Закон № 3200-IX), який був розроблений для запровадження обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС) представниками правничих професій, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями, оскільки особи, які за законом зобов`язані зареєструвати офіційні електронні адреси в ЄСІТС, зволікають з виконанням свого обов`язку.

Статтею 14 ЦПК України, зокрема, передбачено, що у судах функціонує Єдина судова Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Відповідно до пунктів 24, 25 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, який затверджено рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення про ЄСІТС) підсистема «Електронний суд» (далі - Електронний суд) - це підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Відповідно до пункту 10 Положення про ЄСІТС адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

А відтак, належність повідомлення судом позивача та його представника про час та місце розгляду справи підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Про судові засідання позивач та його представник були повідомлені завчасно. Жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, повідомлення причини неявки, заяв про розгляд справи за відсутності позивача та його представника ні в паперовому вигляді, ні електронною поштою до суду не надходило.

Також суд зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про припинення повноважень адвоката Мисака Вячеслава Олександровича як представника позивача ОСОБА_1 .

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

Наведене свідчить про недобросовісність здійснення позивачем та її представником своїх процесуальних прав.

Слід звернути увагу, що такі дії порушують права інших учасників розгляду справи, які добросовісно виконують покладений процесуальним законом обов`язок щодо явки до зали суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що сторона позивача, яка належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, повторно не з`явилася до суду, не підтримавши вимоги в судовому засіданні, із заявами про розгляд справи за їх відсутності не зверталися, їх нез`явлення перешкоджає розгляду справи, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Крім того, 17 квітня 2025 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву до позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Комунальне підприємство «Комунально-реєстраційні послуги «Великобугаївської сільської ради», про усунення перешкод у користування власністю та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що зустрічний позов підлягає передачі до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу, виходячи з наступного.

За змістом положень ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним. Недоцільно розглядати первісний позов і зустрічний позов, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучати нових учасників процесу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 п. 15 роз`яснено, що об`єднання в одне провадження з первісним позовом вимог, коли відсутня спільність предмета позову не допускається.

Судом встановлено, що 29 грудня 2020 року було відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, державного реєстратора Кулик Віталія Олександровича, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Гонтар Наталії Іванівни, про визнання недійсним та скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування рішення та запису про державу реєстрацію права власності, скасування кадастрового номеру земельної ділянки.

З огляду на ту обставину, що первісний позов залишено без розгляду, підстав для вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви до спільного розгляду із первісним позовом немає, а відтак, суд приходить до висновку про передачу даного зустрічного позову до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області, для проведення його належного авторозподілу на підставі ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 14, 33, 131, 193, 223, 257, 268 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, державного реєстратора Кулик Віталія Олександровича, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Гонтар Наталії Іванівни, про визнання недійсним та скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування рішення та запису про державу реєстрацію права власності, скасування кадастрового номеру земельної ділянки, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу положення ч. 2 ст. 257 ЦПК України про те, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Комунальне підприємство «Комунально-реєстраційні послуги «Великобугаївської сільської ради», про усунення перешкод у користування власністю та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, передати до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області, для проведення її авторозподілу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА