ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2025 року м. Чернівці
Справа № 725/8534/23
Провадження № 22-з/822/32/25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Литвинюк І. М.,
суддів: Височанської Н. К., Перепелюк І. Б.,
секретар Сарган Ю. В.,
учасники справи:
відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», Товариство з обмеженою діяльністю «Нерухомість Закон та Порядок»,
треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», подану представником Кеню Денисом Васильовичем, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», Товариства з обмеженою діяльністю «Нерухомість Закон та Порядок», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння,
ОСОБА_1 у жовтні 2023 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», ТОВ «Нерухомість Закон та Порядок», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д. В., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 січня 2025 року та додаткове рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2025 року залишено без змін.

11 квітня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява представника ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» - адвоката Кеню Д. В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

У заяві зазначає, що відповідач ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» поніс судові витрати з оплати послуг з надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в сумі 18 000 грн.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частин 2-3 вказаної статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 зазначеного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону).

Відповідно до статей 1, 26, 27 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18).

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Тобто з аналізу викладеного слід зробити висновок, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.

Оскільки підставою для ухвалення додаткового рішення, визначеною пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, є невирішення судом такого питання, то вказане може мати місце лише за умови дотримання загального порядку надання стороною, яка ставить питання про відшкодування судових витрат, - подання не лише такого клопотання, але й відповідних доказів судових витрат.

Аналіз вказаних норм вказує на те, що для наявності підстав щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу заявник повинен дотриматись вимог, визначених статтями 133, 134, 137, 141 ЦПК України, а саме: подати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи та до закінчення судових дебатів у справі сторона повинна зробити відповідну заяву про подачу відповідних доказів для стягнення судових витрат.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси відповідача ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Кеню Д. В. за ордером, Серія №1412770, виданим на підставі Договору про надання правової допомоги від 10 серпня 2022 року, укладеного між адвокатом Кеню Д. В. та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».

Представник відповідача Кеню Д. В. у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну допомогу, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, складає 20 000 грн, а також вказав на те, що докази на їх підтвердження будуть подані протягом п`яти днів.

11 квітня 2025 року адвокат Кеню Д. В. подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції адвокатом Кеню Д. В. надано акт №1 від 05 березня 2025 року та акт №2 від 09 квітня 2025 року приймання-передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги від 10 серпня 2022 року, які містить опис наданих послуг: консультація 1 000 грн; вивчення проблем, аналіз законодавства та судової практики 2 000 грн/2 год; складання заяв по суті (відзив на апеляційну скаргу) 6 000 грн/од; участь у судовому засіданні 20 березня 2025 року та 09 квітня 2025 року 4 000 грн; гонорар успіху 5 000 грн. Загальна вартість послуг - 18 000 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення адвокатом Кеню Д. В. подано докази надіслання заяви іншим учасникам справи.

Згідно з повідомленням про доставку електронного листа представник позивача Калмикова С. С. отримала повідомлення про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення через електронний кабінет 15 квітня 2025 року.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі якщо, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 у справі № 910/7586/19.

Представник позивача Калмикова С. С. 23 квітня 2025 року надіслала на адресу апеляційного суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що наведена вартість послуг на професійну правничу допомогу є завищеною щодо іншої сторони спору, зважаючи на невелику складність справи та витрачений адвокатом час.

Звертає увагу на те, що представник відповідача особисто не відвідував судові засідання, а приймав в них участь в режимі відеоконференції. Крім того, вартість наданих адвокатом послуг не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Дослідивши надані докази витрат на професійну правничу допомогу та враховуючи доводи, колегія суддів приходить до висновку про неспівмірність витрат на правничу допомогу та вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 12 000 грн, оскільки саме така сума, на думку колегії суддів, буде відповідати критерію розумності, справедливості та виконаній адвокатом роботи.

Розподіляючи витрати, які відповідач поніс на професійну правничу допомогу, апеляційний суд зауважує на те, що наявні в матеріалах справи детальні описи робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Крім того, колегія суддів вважає, що аналіз релевантної судової практики у справі здійснювався адвокатом на стадії розгляду справи в суді першої інстанції та не потребує таких дій під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Отже, ураховуючи характер виконаної адвокатом Кеню Д. В. роботи, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також принципів співмірності та розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи та заявленого клопотання про зменшення судових витрат позивачем, колегія суддів вважає, що витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають стягненню на користь до ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» з ОСОБА_1 в сумі 12 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, подану заяву про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 137, 141, 246, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», подану представником Кеню Денисом Васильовичем, про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», , понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І. М. Литвинюк

Судді: Н. К. Височанська

І. Б. Перепелюк