Справа №534/415/25
Провадження №2/534/151/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2025 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі суду: головуючого судді Солохи О.В.
з участю секретаря судового засідання Гончар С.Т.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.03.2025 позовна заява АТ «ПУМБ» прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились.
Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надходило.
У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 21.04.2025 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи.
Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів
Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У вказаній заяві ОСОБА_1 прохає відкрити на її ім`я поточний рахунок НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну картку. Номер кредитної картки миттєвого випуску № НОМЕР_2 . Прохає в становити на її поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою кредитний ліміт у сумі 18 500 грн. Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дати надання Кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь якої зі сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО. Розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюється відповідно до умов ДКБО в залежності від типу Кредитної картки. Підписанням заяви ОСОБА_1 підтвердила, що нею отримана у неушкодженому стані платіжна картка і ПІН, а також що вона ознайомлена з правилами користування платіжною карткою, які їй надано в дату підписання цієї заяви шляхом розміщення на сайті банку, як складову частину ДКБО (частина 2 Правила користування, умови випуску та обслуговування Карток розділу ІІ), зокрема у розділі «Підтримка» за посиланням «Завантажте документи», зобов`язується їх дотримуватися.
Стандартна процентна ставка вкладає 47,88%. Реальна річна процента ставка складає 47,88%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (в т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 12 557,58 грн. Розрахунок здійснено за умови виникнення заборгованості у розмірі 10 000 грн та наступним її погашенням зі строком 12 місяців рівними платежами.
Права та обов`язки клієнта і банку, їх відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, а також порядок зміни і припинення дії договору визначаються умовами ДКБО, які погоджуються клієнтом при підписанні цієї заяви. Клієнт, підписанням заяви підтверджує, що йому зрозумілий порядок внесення змін до ДКБО (в т.ч. умови пункту 2.3 Розділу І ДКБО та інші), він погоджується із ним. Зміни вносяться у встановлені ДКБО строки шляхом направлення Банком Клієнту повідомлення на сайті Банку, і при цьому датою направлення повідомлення є дата розміщення на сайті Банку, а клієнт погоджується самостійно відстежувати повідомлення на сайті банку, в тому числі й щодо змін ДКБО. Розірвання договору за ініціативою клієнта можливе при відсутності заборгованості за договором. Розірвання договору за ініціативою клієнта не звільняє клієнта від обов`язку погасити в повному обсязі заборгованість в разі її наявності. Клієнт має право у будь який час достроково повністю повернути кредит. Клієнт має право відмовитися від надання/одержання кредиту в порядку та на умовах, визначених законодавством. Наслідки невиконання (несвоєчасного) виконання зобов`язань: Банк має право застосувати штраф, а клієнт на вимогу банку зобов`язаний сплатити банку штраф, відповідно до умов ДКБО, і це положення має поновлювальний характер (може застосовуватися протягом всього строку користування кредитом). Банк за умови, що сума заборгованості Клієнта дорівнює або перевищує суму 100 грн, має право застосувати наступні штрафи: за період з 3 по 4 календарний день (включно) від дати прострочення, передбаченої графіком платежів, у розмірі 100 грн; за період з 5 календарного дня від дати прострочення платежів і до кінця місяця, в якому виникла прострочена заборгованість, а також за кожен наступний місяць прострочення встановленого терміну, у розмірі 10% від простроченої суми. Також у випадку простроченої заборгованості за кредитом, застосовується процентна ставка на суму основного боргу у розмірі 62% річних.
Сторонами погоджено та підписано паспорт споживчого кредиту з тими самими основними умовами, де, серед іншого у розділі 4 вказано, що процентна ставка, відсоток річних становить 47,88% (а.с.8).
У вказаній заяві ОСОБА_1 прохає надати їй споживчий кредит на наступних умовах: цільове призначення: загальні споживчі цілі; сума: 50 000 грн; строк (в місяцях) 24; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 3,99%; розмір процентної ставки: 0,01 % річних; схема повернення кредиту: ануїтентна (рівними платежами). Спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі: видача готівкою через касу банку. Платіжні періоди з 29.09.2020 по 29.09.2022. Сума платежу за розрахунковий період 4 078 грн 55 коп. щомісяця та 4 078 грн 43 коп. останній платіж. Чиста сума кредиту 97 885 грн 08 коп. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1 995 грн щомісяця.
Також сторонами підписано графік платежів, де вказана реальна річна процентна ставка 107,3742%, загальні витрати за споживчим кредитом 47 885 грн 08 коп. та загальна вартість кредиту - 97 885 грн 08 коп.
Права та обов`язки клієнта і банку, їх відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, а також порядок зміни і припинення дії договору визначаються умовами ДКБО, які погоджуються клієнтом при підписанні цієї заяви. Клієнт, підписанням заяви підтверджує, що йому зрозумілий порядок внесення змін до ДКБО (в т.ч. умови пункту 2.3 Розділу І ДКБО та інші), він погоджується із ним. Зміни вносяться у встановлені ДКБО строки шляхом направлення Банком Клієнту повідомлення на сайті Банку, і при цьому датою направлення повідомлення є дата розміщення на сайті Банку, а клієнт погоджується самостійно відстежувати повідомлення на сайті банку, в тому числі й щодо змін ДКБО.
Розірвання договору за ініціативою клієнта можливе при відсутності заборгованості за договором. Розірвання договору за ініціативою клієнта не звільняє клієнта від обов`язку погасити в повному обсязі заборгованість в разі її наявності. Клієнт має право у будь який час достроково повністю повернути кредит. Клієнт має право відмовитися від надання/одержання кредиту в порядку та на умовах, визначених законодавством.
Наслідки невиконання (несвоєчасного) виконання зобов`язань: Банк має право застосувати штраф, а клієнт на вимогу банку зобов`язаний сплатити банку штраф, відповідно до умов ДКБО, і це положення має поновлювальний характер (може застосовуватися протягом всього строку користування кредитом). Банк за умови, що сума заборгованості Клієнта дорівнює або перевищує суму 100 грн, має право застосувати наступні штрафи: за період з 3 по 4 календарний день (включно) від дати прострочення, передбаченої графіком платежів, у розмірі 100 грн; за період з 5 календарного дня від дати прострочення платежів і до кінця місяця, в якому виникла прострочена заборгованість, а також за кожен наступний місяць прострочення встановленого терміну, у розмірі 10% від простроченої суми.
Сторонами погоджено та підписано паспорт споживчого кредиту з тими самими основними умовами, де, серед іншого у розділі 4 вказано, що реальна річна процентна ставка складає 107,3742%, загальні витрати за споживчим кредитом - 47 885 грн 08 коп. та загальна вартість кредиту - 97 885 грн 08 коп. (а.с.7).
Позивач надсилав на адресу відповідача письмову вимогу від 02.12.2024 про повернення заборгованості (а.с.11).
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частинами 1, 2 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Частиною 1 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Договором, на якому базуються правовідносини сторін, є заяви відповідача ОСОБА_1 від 15.07.2020 та 29.09.2020 про отримання кредитних коштів. У цій заяві, підписаній сторонами, наявні умови договору про встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості, та інші умови.
Крім того, позивачем додано до матеріалів справи підписані паспорти споживчого кредиту, які також містять інформацію про умови кредитування із зазначенням розміру кредиту, відсотків за користування кредитним коштами, розмір комісії, які є аналогічними у заяві на приєднання.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи те, що суд встановив факт укладення кредитних договорів, отримання відповідачем коштів за цими договорами та факт неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорах та у строки визначені сторонами, а також доведено, що відповідач ОСОБА_1 була повідомлена про умови кредитування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають до часткового задоволення.
16.10.2011 набрав чинності Закон України № 3795-VI від 22.09.2011 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким частину четверту статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» доповнено нормою наступного змісту: кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
За загальним правилом, передбаченим ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частинами 2, 3 ст. 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011 №15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень п. 22, 23 ст. 1, ст. 11, ч. 8 ст. 18, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення п. 22, 23 ст. 1, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Частиною 4 ст.42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 №168 банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Згідно із ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до ст. 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом ч.3 ст. 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Частиною 1, 2 ст. 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 09.12.2019 у справі №524/5152/15-ц (провадження №61-8862сво18) дійшла висновку про те, що положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій є в силу ст. 228 ЦК України нікчемними. У той же час Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 у справі №916/3156/17 дійшла висновку, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

Отже, суд приходить до висновку, що положення п.5 Договору про сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними в силу ст.228 ЦК України. А тому в задоволенні вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 комісії за кредитним договором №701 від 29.09.2020 в сумі 23 940 грн слід відмовити.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №001 від 15.07.2020 в сумі 61 097 грн 94 коп., з яких 38 156 грн 86 коп.- заборгованість за кредитом та 22 941 грн 08 коп. заборгованість за процентами; заборгованість за кредитним договором №701 від 29.09.2020 в сумі 23 700 грн 65 коп., з яких 23 693 грн 98 коп. - заборгованість за кредитом та 06 грн 67 коп. заборгованість за процентами, а всього 84 798 (вісімдесят чотири сімсот дев`яносто вісім) грн 59 (п`ятдесят дев`ять) коп. та судовий збір в сумі 1 889 (одна тисяча вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 08 (вісім) коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування позивача:Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», , адреса: 04070, місто Київ, вулиця Андріївська, 4;
Повне ім`я відповідача:ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В.Солоха