Справа № 309/1273/25
Провадження № 2-з/309/4/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді: Піцура Я.Я.,

за участю секретаря Гелетей Д.В.,

розглянувши заяву представника позивача Голубничого О.І. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Хустського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Позов обґрунтовано тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. За час перебування у шлюбі подружжям було набуто у спільну сумісну власність дві земельні ділянки: площею 0,2189 га, розташовану за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с.Шаян, ур. «Вагов», для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :09:001:0081, та земельну ділянку площею 0,0280 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, кадастровий номер :03:001:0356. У подальшому, зі згоди позивача, після розірвання шлюбу указані дві земельні ділянки були відчужені відповідачем своєму сину, який не є спільним сином з позивачем, на підставі договорів дарування. Майже через місяць після укладення таких договорів дарування, їх було розірвано, а отже ділянки повернулися у спільну сумісну власність сторін.

Посилаючись на викладене просить суд визнати за позивачем та відповідачем право власності на 1/2 частини земельних ділянок за кадастровими номерами :09:001:0081 та :03:001:0356.

Одночасно з пред`явленням позову, представником позивача ОСОБА_3 подано заяву про забезпечення позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо земельних ділянок за кадастровими номерами :09:001:0081 та :03:001:0356. Заява обґрунтована тим, що відповідач може розпорядитися спірними земельними ділянками, що у подальшому унеможливить чи утруднить виконання судового рішення у справі.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 11.04.2025 заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на належні ОСОБА_2 на праві власності земельні ділянки: з кадастровим номером :09:001:0081, розташовану за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с.Шаян, ур. «Вагов», площею 0,2189 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; з кадастровим номером :03:001:0356, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0280 га цільове призначення, для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування.

15.04.2025 від представника позивача ОСОБА_3 надійшла ще одна заява про забезпечення позову у даній справі. У заяві вказується, що отримавши 11.04.2025 року ухвалу суду про забезпечення позову, позивач звернулася до компетентних органів з метою її виконання, проте отримала відповідь, що вказане майно вже відчужене третім особам, а тому забезпечення не може бути реалізоване. Зокрема 11.04.2025 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0356, а 11.04.2025 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0081. Тобто у день постановлення ухвали про забезпечення позову відповідачем було реалізовано майно, з метою унеможливлення виконання як ухвали суду так і потенційного рішення у справі. Відтак не виключена можливість подальшого відчуження земельних ділянок третім особам. А тому просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо земельних ділянок за кадастровими номерами :09:001:0081 та :03:001:0356.

З даного приводу суд зазначає наступне.

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд констатує, що у даній справі судом вже вживалися заходи забезпечення позову згідно ухвали від 11.04.2025 шляхом накладення арешту на вказані дві земельні ділянки. Водночас у день прийняття судом ухвали про забезпечення позову ОСОБА_2 відчужив ОСОБА_4 дві вказані земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу та дарування.

З огляду на викладене суд вважає небезпідставним твердження представника заявника про можливість подальшого відчуження таких земельних ділянок, що в подальшому унеможливить чи утруднить виконання можливого рішення у справі. При цьому оскільки у попередній ухвалі суду про забезпечення позову від 11.04.2025 у резолютивній частині зазначено про накладення арешту на належні ОСОБА_2 на праві власності земельні ділянки, однак наразі власник земельних ділянок змінився, то слушним є твердження представника позивача про неможливість реалізації указаної ухвали. Отже наявні підстави для ще одного забезпечення позову.

Оскільки позивачем ставиться питання про поділ таких земельних ділянок, то вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на таке майно, є співмірними із заявленими вимогами.

Разом з тим суд зауважує, що арешт майна, як спосіб забезпечення позову, передбачає накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна (див., зокрема, постанови Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 червня 2022 року у cправі № 908/2382/21, Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 504/3408/22 (провадження № 61-18041св23)).

Арешт віднесений до видів обтяжень речових прав на нерухоме майно, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості (пункт 4 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, арешт, як заборона на право розпоряджатися майном, включає і обмеження на розпорядження таким майном. Тому при накладенні арешту на майно вжиття додаткових заходів забезпечення, направлених на обмеження розпорядження таким майном, не є необхідним.

За таких обставин, враховуючи предмет спору у цій справі, не є необхідним і співмірним додатково забороняти державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам держреєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо зазначеного нерухомого майна, в тому числі вносити до державного реєстру речових прав записи про держреєстрацію речових прав та їх обтяжень, про скасування держреєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів (постанова КЦС від 24.07.2024 № 567/459/23 (61-10214св23)).

У зв`язку з цим, враховуючи зміст заявлених вимог, суд вважає, що заява про забезпечення позову, підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельні ділянки:

- з кадастровим номером :09:001:0081, розташованої за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с.Шаян, ур. «Вагов», площею 0,2189 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства;

- з кадастровим номером :03:001:0356, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0280 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування.

У решті вимог заяви відмовити.

Допустити ухвалу до негайного виконання з дня її постановлення.

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявникам, направити для негайного виконання до Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (90400, Закарпатська область, місто Хуст, вулиця І.Франка, будинок 6).

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду складено 17.04.2025 року.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.