РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/769/25

28 квітня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л. А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області про стягнення аліментів з обох батьків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області про стягнення аліментів з обох батьків.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що згідно судового наказу Костопільського районного суду Рівненської області від 23.02.2023 року з її батька ОСОБА_3 на користь її матері ОСОБА_2 стягуються аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від його заробітку.

Відповідач ОСОБА_3 призначені судом аліменти сплачує на рахунок відповідача ОСОБА_2 , оскільки є військовослужбовцем ЗСУ і на сьогоднішній день перебуває в зоні бойових дій.

ЇЇ матір ОСОБА_2 з нею не проживає, постійно змінює номери телефону та місце проживання. Наразі вона проживає в Закарпатській області, однак точної адреси її проживання ніхто не знає. Аліменти, які сплачує ОСОБА_3 вона не отримує, оскільки матір їх їй не передає, а використовує у власних інтересах.

Крім того, позивач зазначила, що 31.01.2024 року вона виїхала з України на навчання до Польщі, де проживає самостійно без батьків. Її батько ОСОБА_3 сплачує офіційно аліменти та додатково висилає їй кошти на її рахунок. Матір ОСОБА_2 не цікавиться її життям та утриманням, призначені судом аліменти використовує на власні потреби.

Враховуючи вищевикладене просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідачів на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частки з кожного та припинити стягнення аліментів на її утримання з батька на користь матері.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 28.02.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачам було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачам у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.

11.03.2025 року від відповідача ОСОБА_3 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав та не заперечував стосовно їх задоволення.

Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідач ОСОБА_2 своїм правом на подання відзиву на позов не скористалася.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області своїм правом на подання письмових пояснень щодо позову не скористався та таких не подав, обмежився повідомленням про те, що оскільки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не проживають на території Костопільської міської ради Рівненської області, служба у справах дітей не може з`ясувати обставини, що призвели до винекнення спору, провести бесіди з батьками, а також отримати інші документи, які стосуються справи.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно приписів ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, згідно ч.2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2025 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 2563 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 27.08.2007 року відділом реєстрації актів циільного стану Костопільського районного управління юстиції в Рівненській області.

Згідно судового наказу, виданого 23.02.2023 року Костопільським районним судом Рівненської області з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 призначені судом аліменти сплачує регулярно на користь відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними інструкціями та виписками по картковому рахунку.

Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від позивачки, отримані кошти на її утримання використовує на власний розсуд. Доказів протилежного відповідачем ОСОБА_2 до суду не надано та такі відсутні в матеріалах справи.

Позивач ОСОБА_1 з 31.01.2024 року проживає в Польщі, що підтверджується відміткою «в`їзд» у її закордонному паспорті (паспорт № НОМЕР_2 , виданий 25.05.2023 року, орган, що видав 5621).

Як вбачається з долученої до матеріалів справи довідки №38/01/2025/01 та копії студентського посвідчення, які засвідчені 17.02.2024 року перекладачем бюро перекладів «Київ» Бриштеном В. В., позивач ОСОБА_1 є студенткою Професійного училища Наукового центру бізнесу та адміністрування у Варшаві за спеціальністю «Техніка косметичних послуг», а відтак проживає на території Польщі самостійно, без батьків.

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з даним позовом просила суд захистити її право на отримання аліментів та розпоряджання ними, оскільки відповідач ОСОБА_2 використовує їх не за цільовим призначенням, а на власні потреби.

Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України.

Згідно з ч.1 ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Частиною 4 ст. 152 СК України передбачено, що дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Особа, якій виповнилось 14 років, може сама звернутись до суду із заявою, зокрема про стягнення аліментів.

Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 47 ЦПК України).

Позовні вимоги неповнолітньої ОСОБА_1 стосуються безпосередньо її майнових прав як неповнолітньої особи, яка станом на день подання позову до суду досягла 17 років, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивач має право на самостійне одержання і розпорядження аліментами від батьків.

Крім того, враховуючи ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 використовує аліменти, які призначені на утримання позивача ОСОБА_1 , не за цільовим призначенням і не на користь дитини, тому суд дійшов висновку про необхідність припинення стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , які стягуються на підставі судового наказу Костопільського районного суду Рівненської області від 23.02.2023 року.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 23 серпня 2023 року у справі № 707/1319/22 (провадження № 61-205св23).

При визначенні розміру аліментів, керуючись принципом розумності і справедливості, суд враховує інтереси та матеріальне становище дитини, на користь якої стягуються аліменти, матеріальне становище відповідачів, а також враховуючи ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів - 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідачів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованим і підлягає стягненню з кожного відповідача, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов`язку батьків її утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з кожного відповідача в дохід держави необхідно стягнути по 1211 грн. 20 коп. судового збору, оскільки судовий збір щодо кожного відповідача обраховується окремо (Постанова Верховного Суду від 18 вересня 2023 року у справі № 758/5118/21 (провадження № 61-5554сво23).

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258-259, 264-265, 274, 278, 279, 430 ЦПК України, ст. ст. 18, 141, 152, 180-183, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області про стягнення аліментів з обох батьків - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 25.05.2023 року, орган, що видав 5621, РНОКПП: НОМЕР_5 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 25 лютого 2025 року і до досягнення ОСОБА_1 повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 21.12.2004 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 25.05.2023 року, орган, що видав 5621, РНОКПП: НОМЕР_5 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_3 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 25 лютого 2025 року і до досягнення ОСОБА_1 повноліття.

Припинити стягнення аліментів із ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 21.12.2004 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на підставі судового наказу Костопільського районного суду Рівненської області від 23.02.2023 року у справі №564/498/23.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 21.12.2004 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП: НОМЕР_7 ) в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_1 ), паспорт № НОМЕР_4 , виданий 25.05.2023 року, орган, що видав 5621, РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , (жителька АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 , (житель АДРЕСА_2 ), паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 21.12.2004 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП: НОМЕР_7 .

Третя особа:

Служба у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області, (місце знаходження м. Костопіль, вул. Незалежності, 7, Рівненського р-ну, Рівненської обл.), код 44032686.

Повне рішення складено

28 квітня 2025 року.

СуддяЛ. А. Грипіч