Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6596/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Левка Т. Ю., секретар судового засідання Онисько С. С., за участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів адвоката Бори Ю. В., відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача адвоката Нечаєва В. В., третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - старости Великокопанського старостинського округу Виноградівської міської ради Балажа В. В., третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: староста Великокопанського старостинського округу Виноградівської міської ради Балаж Віталій Васильович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Бора Ю.В., звернулися до Виноградівського районного суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: староста Великокопанського старостинського округу Виноградівської міської ради Балаж Віталій Васильович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 91 рік помер батько позивачів ОСОБА_7 . Спадкову справу заведено приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Гонтар Л.І. Заяви про прийняття спадщини подали: ОСОБА_3 (відповідач, син спадкодавця) - за заповітом; ОСОБА_1 (позивач, дочка спадкодавця) - за законом; ОСОБА_2 (позивач, дочка спадкодавця) - за законом.

Заповіт на користь відповідача ОСОБА_3 було посвідчено старостою Великокопанського старостинського округу Виноградівської міської ради Балаж В.В. 19.10.2022 року за реєстровим № 3-36. Посвідчувальний напис на заповіті ОСОБА_7 від 19.10.2022 року не містить вказівки на вчинення нотаріальної дії поза приміщенням органу місцевого самоврядування. На адвокатський запит представника позивачів щодо надання витягу з Реєстру для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування Виноградівською міською радою надано неповну відповідь. Є допустимим, що заповіт покійного ОСОБА_7 на користь відповідача посвідчувався в приміщенні органу місцевого самоврядування (с. Велика Копаня, вул Миру, 29). Представник позивачів вказує, що батько позивачів ніколи не мав наміру розпоряджатися належним йому майном виключно в інтересах сина ОСОБА_3 . У колі родини завжди існувала усталена домовленість про рівну реалізацію спадкових прав дітьми (до дня смерті спадкодавця він не змінював своєї позиції). На момент умовного посвідчення заповіту, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько позивачів внаслідок вікових ускладнень хронічних захворювань останні роки ніколи не покидав територію власного дворогосподарства (місця проживання). Забезпечення медичного супроводу спадкодавця здійснювали саме позивачі. Оспорюваний заповіт фізично не міг бути підписаний спадкодавцем в приміщенні органу місцевого самоврядування, як наслідок заповідачем не підписувався, в ньому відсутнє волевиявлення заповідача, а тому такий заповіт має бути визнаний судом недійсним.

У зв`язку з наведеним позивачі просять суд визнати недійсним заповіт, який від імені ОСОБА_7 19.10.2022 року було посвідчено старостою Великокопанського старостинського округу Виноградівської міської ради Балаж В.В. за реєстровим № 3-36; вирішити питання розподілу судових витрат.

В інтересах відповідача ОСОБА_3 , представник відповідача ОСОБА_8 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого сторона відповідача позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення в повному обсязі, посилаючись на те, що батько відповідача ОСОБА_7 не складав заповіт поза межами приміщення органу місцевого самоврядування. За місяць до смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) - його стан різко погіршився, однак станом на день складання заповіту (жовтень 2022 року) батько не був лежачою особою, він міг самостійно себе обслуговувати, сам колов дрова і самостійно звернувся до старости села для нотаріального посвідчення його спадкового волевиявлення. Цю обставину може посвідчити староста села. Просять суд врахувати правові висновки Верховного Суду з питання відсутності на заповіті вказівки на місце складення заповіту, що не є підставою для визнання заповіту недійсним. Коли спадкодавець хворів, відповідач за ним доглядав, допомагав батькові, якщо в цьому з`являлася потреба, на відміну від позивачок, які в останні роки життя мали конфлікт зі спадкодавцем, не відвідували його, нічим не допомагали, одна з них навіть не з`явилася на поховання батька. Невідповідність волі заповідача бажанню спадкоємців не свідчить про те, що волевиявлення спадкодавця не було вільним і не відповідало його волі. Заповідач був людиною «твердого» характеру, на думку якого ніхто ніяким чином не міг вплинути. Порушення посвідчення заповіту фактично відсутні. За таких обставин відповідач просить суд повністю відмовити в задоволенні позовної заяви позивачів та стягнути з позивачів судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві та просила суд такі задоволити, додатково пояснила, що її батько проживав один. Вона доглядала батька 17 років. Останні п`ять років свого життя, батько не міг виходити з двору і його опікуном було призначено її дочку, а коли дочка звільнилася від повноважень опікуна, догляд здійснювала сестра позивачки ОСОБА_9 . Про заповіт нічого не знала. За життя батько говорив, що спадковий будинок залишиться всім дітям. Останні два місяці батька не бачила.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила суд такі задоволити та додатково пояснила, що останні три роки доглядала батька, про заповіт не знала. За станом здоров`я батько не міг піти на сільську раду та написати заповіт.

Представник позивачів ОСОБА_10 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві та просив суд такі задоволити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 суду показала, що вона є наймолодшою дочкою спадкодавця, проживає в місті Полтаві та коли приїжджала додому до батька він говорив, що хата залишиться на всіх дітей. Останній раз була у батька 21 вересня 2022 року і про заповіт від батька нічого не чула, вважає такий підробленим.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, додатково пояснив, що саме він доглядав батька, відвозив його до лікарні. Проживав від батька близько за 20 метрів і приходив до нього щодня. Коли заповіт було складено, батько повідомив йому, що залишає заповіт на його користь, віддав йому примірник заповіту і повідомив, що таким було бажання і його матері. При складанні заповіту він присутній не був, батька до сільської ради не відвозив, оскільки батько міг самостійно пересуватися. Сестри до батька не приходили, а менша сестра навіть не була на його похоронах. Брат ОСОБА_11 також не навідував батька. Після того як його сестри дізналися про заповіт, у них склалися неприязні відносини.

Представник відповідача ОСОБА_8 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву та просив суд повністю відмовити в задоволенні позовної заяви позивачів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: староста Великокопанського старостинського округу Виноградівської міської ради Балаж В.В. у судовому засіданні надав пояснення про те, що він, як староста села прийшов на прийом громадян додому до померлого батька сторін ОСОБА_7 , який зустрів його на подвір`ї, впізнав, зайшли до будинку, де повідомив, що хоче скласти заповіт на користь свого сина ОСОБА_12 . Отримавши необхідні документи він пішов до приміщення старостинського округу, щоб оформити заповіт. Друкуванням тексту заповіту займався діловод. Наступного разу він взяв два примірники заповіту та пішов додому до заповідача, уточнив від нього чи дійсно він має таке волевиявлення, на що отримав відповідь, що він вирішив саме так, прочитав заповіт та підписав заповіт у двох примірниках. Один заповіт він залишив заповідачу, а інший відніс до приміщення старостинського округу.

Свідок ОСОБА_13 суду надала пояснення про те, що являється сусідкою померлого ОСОБА_7 та бачила, як до нього додому приходила дочка та приносила йому їжу. Перед смертю сусіда, його став навідувати син ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_14 суду надала покази про те, що як сусідці померлого ОСОБА_7 їй відомо, що останнього доглядали доньки, а за місяць до смерті відповідач вигнав сестер і став проживати разом з батьком. Покійний хворів, далі двору не виходив, останні місяць-два свого життя був лежачий.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, третіх осіб, покази свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 19 жовтня 2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (батько сторін), склав заповіт за яким на випадок своєї смерті все своє майно, яке буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право заповів своєму сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (відповідачу по справі).

Даний заповіт на прохання заповідача записано за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, складено і підписано заповідачем у двох примірниках, один з яких залишено в справах Виноградівської міської ради, а другий було видано заповідачу.

Заповіт посвідчено старостою Великокопанського старостинського округу Виноградівської міської ради Балажем В.В. 19 жовтня 2022 року за реєстровим № 3-36. Особу заповідача встановлено, його дієздатність перевірено.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт може бути реалізоване протягом всього життя особи і включає як право на складення заповіту або кількох заповітів, так і права на їх зміну, скасування. Усі наведені правомочності заповідача у сукупності із засобами їх правової охорони та захисту є здійсненням свободи заповіту, яка є принципом спадкового права. Свобода заповіту передбачає особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.

Згідно з положеннями статті 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування ( ч. 1 ст.1251 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат», у сільських населених пунктах нотаріальні дії, передбачені статтею 37 цього Закону, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пункті першому Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №22/5 від 25.08.1994 року, чинної на момент посвідчення заповіту, передбачено, що у населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад посвідчують заповіти.

За приписами ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Заповіт є одностороннім правочином, а тому він повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Як слідує з позовної заяви, позивачі просять суд визнати спірний заповіт недійсним з мотивів, що з змістом заповіту вони не згідні, оскільки батько ніколи не мав наміру розпоряджатися належним йому майном виключно в інтересах сина ОСОБА_3 , посвідчення заповіту не відбулося безпосередньо в приміщенні органу місцевого самоврядування, а також через відсутність у журналі нотаріальних дій зазначення місця посвідчення заповіту.

Суд зауважує, що невідповідність волі заповідача бажанню спадкоємців, не свідчить про те, що волевиявлення спадкодавця не було вільним і не відповідало його волі та не може бути підставою для визнання заповіту недійсним.

Ключовим аспектом є вільне волевиявлення спадкодавця.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 липня 2022 року у справі № 681/196/20, відсутність у тексті оспорюваного заповіту запису, що він складався та посвідчувався поза приміщенням виконавчого комітету місцевої ради не є порушенням щодо його форми та посвідчення, оскільки «місце складення заповіту» не належить до форми та змісту заповіту, а по своїй суті є реквізитом заповіту. Відсутність у заповіті вказівки на місце його складення не має наслідком його недійсність (нікчемність або оспорюваність).

Навіть якщо посвідчувальний напис на заповіті не містить вказівки на місце складення заповіту, це не має наслідком його недійсності.

З пояснень старости Великокопанського старостинського округу Виноградівської міської ради Балажа Віталія Васильовича, який посвідчував оспорюваний заповіт, встановлено, що спадкодавець ОСОБА_7 особисто висловив бажання скласти заповіт саме на користь свого сина - відповідача ОСОБА_3 . Заповідач у той момент був у повному розумі, читав документи без окулярів, пересувався самостійно, що також є підтвердженням його здатності приймати усвідомлені рішення.

Староста прийшовши до заповідача додому, не зафіксував жодних ознак примусу або впливу на його волевиявлення, перепитав у заповідача чи дійсно він бажає залишити все своє майно відповідачу, на що отримав ствердну відповідь, що заповідач саме так вирішив.

Наявність технічних помилок або недотримання певних формальних процедур не може автоматично робити заповіт недійсним.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 12 січня 2021 року у справі № 397/1396/19, наявність технічних помилок не свідчить про порушення форми чи порядку посвідчення заповіту якщо волевиявлення спадкодавця було вільним і відповідало його намірам.

Згідно з положеннями статті 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Відповідно до положень пункту 16 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2006 р. № 940 «Про внесення змін до посвідчення заповітів і доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених», заповіт складається однією фізичною особою (крім заповіту, що складається подружжям). Заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складення, дати та місця народження заповідача і підписується заповідачем власноручно. Заповідач може написати заповіт власноручно або надрукувати за допомогою технічних засобів. Посадова, службова особа може на прохання заповідача записати заповіт з його слів власноручно або надрукувати за допомогою технічних засобів. У такому разі заповіт вголос зачитується заповідачем, який робить запис перед своїм підписом.

В оспорюваному заповіті зазначено, що на прохання заповідача заповіт записано за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Такий містить наступний рукописний текст- твердження заповідача: Текст заповиту записано з моїх слів Та прочитано мною вголос І власноручно Підписано мною, - після чого зазначено власноручно прізвище ініціали заповідача « ОСОБА_7 » та проставлено підпис .

Таким чином, оспорюваний заповіт складено відповідно до вимог законодавства.

В судовому засіданні було досліджено записи у Книзі реєстрації нотаріальних дій Великокопанського старостинського округу Виноградівської міської ради, в якому під номером нотаріальної дії 3-36 чітко зазначено адресу вчинення правочину (посвідчення заповіту) - АДРЕСА_1 .

Покази старости Великокопанського старостинського округу Виноградівської міської ради Балажа Віталія Васильовича підтверджують, що волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

У відповідності з ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення особи, яка вчиняє правочин, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України, підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності відповідно до закону, є складання заповіту особою, яка не мала на це права, або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту. На підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

У постанові Верховного Суду від 09 січня 2019 року у справі № 759/2328/16 (провадження № 61-5800зпв18) зроблено висновок, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2018 року в справі № 756/14304/15-ц (провадження № 61-11896св18) зроблено висновок по застосуванню частини другої статті 1257 ЦК України та вказано, що "для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених ЦК України".

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Під час розгляду справи судом не встановлено обставин нікчемності заповіту.

З дослідженого судом заповіту вбачається, що його форма та зміст відповідають вимогам чинного законодавства, цей заповіт посвідчений та зареєстрований уповноваженою на це особою, сам зміст заповіту та обставини його підписання підтверджують, що рішення спадкодавця було свідомим та добровільним.

У даній справі вказаним правочином було оформлено дійсне волевиявлення спадкодавця на розпорядження належним йому майном на випадок його смерті у присутності уповноваженої на вчинення відповідних нотаріальних дій особи, яка засвідчила заповіт, та з тим, що при посвідченні заповіту були дотримані вимоги щодо його форми - заповіт складено у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складання, окрім того, було встановлено особу заповідача, перевірено його дієздатність, роз`яснено заповідачу зміст статей 1241, 1307 ЦК України та посвідчено особистий підпис на заповіті. При складанні та посвідченні заповіту дотримано таємницю заповіту відповідно до статті 1255 ЦК України.

Враховуючи викладене, виходячи з того, що позивачами не надано суду доказів, що вчинений спадкодавцем заповіт суперечить ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства та не доведено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, суд дійшов до висновку, що заповіт, складений 19 жовтня 2022 року ОСОБА_7 з його наміру та підписаний з волевиявлення заповідача, що відповідає вимогам ст. 1247 ЦК України, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, понесені позивачами судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 18, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: староста Великокопанського старостинського округу Виноградівської міської ради Балаж Віталій Васильович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 28.04.2025.

ГоловуючийТ. Ю. Левко