Провадження № 2-р/521/15/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Корнієнко Л. В.

за участю відповідачки ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 09 квітня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, Служби у справах дітей Марганецької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, Служби у справах дітей Марганецької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 09 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, встановлено наступний порядок участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-спілкування з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 засобами телефонного та електронного зв`язку без обмежень;

-особисте спілкування з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності матері ОСОБА_1 кожної третьої суботи та неділі місяця в період з 10 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин за місцем постійного проживання дитини.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Відповідачка ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про роз`яснення судового рішення в частині можливості ОСОБА_2 спілкуватись з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 засобами телефонного та електронного зв`язку без обмежень.

Заява мотивована тим, що позивач кожного дня без обмежень телефонує відповідачці та дитині як на особистий телефон дитини, так і на особистий номер відповідачки, але не для того, щоб поспілкуватися із сином, а щоб мати змогу спілкуватись особисто з відповідачкою, для вирішення своїх конфліктних питань, відстеження її місцезнаходження та всебічного контролю її особистого життя, що жодним чином не стосуються дитини. Позивач звернувся до органів державної виконавчої служби з приводу примусового виконання рішення суду в цій частині, здійснює велику кількість дзвінків й у разі відсутності відповіді звертається до державного виконавця по складення акту про невиконання рішення суду.

Відповідачка зазначає, що заручником ситуації, не маючи змоги жити своє нормальне життя, через постійні погрози та залякування з боку позивача про притягнення її до відповідальності в разі не прийнятого дзвінка, чи її відсутності біля дитини на момент його дзвінків на її особистий номер.

Просила також при роз`ясненні рішення суду встановити порядок спілкування позивача з дитиною з урахуванням інтересів дитини.

В судовому засіданні відповідачка в режимі відеоконференції заяву підтримала, додатково пояснила, що спілкування з дитиною батька вона не обмежує, перешкод не створює, проте таке спілкування має відбуватись з урахуванням інтересів дитини та режиму дня дитини.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду заяви через систему «Електронний суд».

Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали, додані до заяви, суд доходить висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 09 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, встановлено наступний порядок участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-спілкування з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 засобами телефонного та електронного зв`язку без обмежень;

-особисте спілкування з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності матері ОСОБА_1 кожної третьої суботи та неділі місяця в період з 10 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин за місцем постійного проживання дитини.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Рішення набрало законної сили.

15 жовтня 2024 року за зверненням позивача головним державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Мітєвою Людмилою Вікторівною було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 09 квітня 2024 року, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (міститься в електронній справі).

Державним виконавцем було складено акти від 13.11.2024, 21.11.2024, 27.11.2024, 05.12.2024, 12.12.2024 та 10.03.2025 (копії наявні в матеріалах електронної справи) про невиконання боржником рішення суду, що виражається в ігноруванні дзвінків позивача та відсутності зворотного зв`язку.

Постановою державного виконавця від 10.03.2025 року на відповідачку накладено штраф за невиконання рішення суду в повному обсязі. (копія постанови наявна в матеріалах електронної справи).

Відповідно до ч.1 ст. 271 ЦПК України, За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом справ даної категорії обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини ( рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачиться на шкоду інтересам дитини.

Суд зауважує, що встановлення рішенням суду порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом надання йому можливості спілкування з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 засобами телефонного та електронного зв`язку без обмежень не може трактуватись як таке, що надає йому можливість ініціювати таке спілкування в будь-який час на власний розсуд , без врахування найкращих інтересів дитини та права матері дитини на особисте життя.

Водночас відповідачка як матір, з якою проживає дитина, не повинна створювати штучних перешкод для спілкування дитини з батьком, зокрема шляхом ненадання йому інформації про усталений розпорядок дня дитини та про найбільш сприятливий час для такого спілкування.

Таким чином, виконання рішення суду в цій частині з урахуванням найкращих інтересів дитини можливе за відсутності з боку позивача використання наданої йому можливості безперешкодного спілкування з дитиною на шкоду її інтересам та без поваги до права відповідачки на особисте (приватне) життя, та за відсутності з боку відповідачки створення штучних перешкод в спілкуванні з дитиною.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про роз`яснення рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 09 квітня 2024 року в частині можливості ОСОБА_2 спілкуватись з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 засобами телефонного та електронного зв`язку без обмежень, що має відбуватись з урахуванням найкращих інтересів дитини за відсутності з боку позивача використання наданої йому можливості необмеженого спілкування з дитиною на шкоду її інтересам та з повагою до права відповідачки на особисте (приватне) життя, та за відсутності з боку відповідачки штучних перешкод в спілкуванні з дитиною.

Водночас, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви в частині встановлення порядку спілкування дитини з батьком, оскільки роз`яснення судового рішення є можливим без зміни його змісту.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 09 квітня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, Служби у справах дітей Марганецької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, задовольнити частково.

Роз`яснити рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 09 квітня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, Служби у справах дітей Марганецької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною в частині можливості ОСОБА_2 спілкуватись з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 засобами телефонного та електронного зв`язку без обмежень, наступним чином:

спілкування ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 засобами телефонного та електронного зв`язку без обмежень має відбуватись з урахуванням найкращих інтересів дитини за відсутності з боку ОСОБА_2 використання наданої йому можливості необмеженого спілкування з дитиною на шкоду її інтересам та з повагою до права ОСОБА_1 на особисте (приватне) життя, та за відсутності з боку ОСОБА_1 штучних перешкод ОСОБА_2 в спілкуванні з дитиною.

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 28 квітня 2025 року.

Головуючий: