Справа № 348/2560/24
Провадження № 22-ц/4808/437/25
Головуючий у 1 інстанції Максименко О. Ю.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Кузнєцова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» адвоката Тараненка Артема Ігоровича на заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2025 року під головуванням судді Максименко О.Ю. у м. Надвірна,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 09.06.2020 ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір № 292834109. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового персонального ідентифікатора Т53ZXB333. 09.06.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 30 000 грн на банківську карту ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 . Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» 28.11.2018 було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.

Строк дії договору до 28.11.2019. 28.11.2019 додатковою угодою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. 31.12.2020 додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, строк дії договору продовжено до 31.12.2021. 31.12.2021 додатковою угодою № 27 строк дії договору продовжено до 31.12.2022. Додатковою угодою № 31 31.12.2022 строк дії договору продовжено до 31.12.2023. Додатковою угодою № 32 31.12.2023 строк дії договору продовжено до 31.12.2024.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 100 від 22.09.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача на суму 29833,24 грн. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрах права вимоги.

Відповідно до реєстру права вимоги № 11 від 31.08.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30793,57 грн. 04.09.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 0409/24, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 0409/24 від 04.09.2024 ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30 793,57 грн. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. Незважаючи на це, відповідач не виконував умови договору належним чином, не повністю сплачував платежі, у зв`язку із чим утворилася прострочена заборгованість. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «Юніт Капітал», ні на рахунки попереднього кредитора.

ТОВ «Юніт Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 на їх користь суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 30 793,57 грн, з яких: 21 106,39 грн - сума заборгованості по кредиту; 9 687,18 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Заочним рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2025 року відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Юніт Капітал».

У апеляційній скарзі представник ТОВ «Юніт Капітал»посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Зазначає, що не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що вони не відповідають дійсним обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Апелянт вказує на те, що договір факторингу №28/1118-01 діяв весь період з 2018 по 2024 роки

Тобто з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Пунктом 2.1. Розділу 2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Тобто предметом договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

Договору факторингу також визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме в реєстрах прав вимоги.

Відповідно до п. 1.5. договору факторингу, реєстр прав вимоги - означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку №1 до договору.

Тобто, реєстр не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності сторін.

Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 29 833,24 грн.

Тобто, право вимоги за кредитним договором від 09.06.2020 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги.

Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

Відповідно до п.5.3.3 договору факторингу визначено, що фактор (ТОВ «Таліон Плюс») має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

Таким чином, право вимоги за кредитним договором від 09.06.2020 передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому позивачу.

Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення неповністю з`ясував обставин, що мають значення для вирішення справи, а висновки про те що позивач не набув права вимоги до відповідача не відповідають дійсним обставинам.

Положеннями п.п. 1.3. Договору факторингу від 28.11.2018 року визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Окрім того, розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно п. 4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

За самим реєстром, складеним 22.09.2020 року на виконання договору факторингу первісним кредитором було передано дійсне право вимоги до відповідача за кредитним договором яке існувало на момент такої передачі, що підтверджується встановленими судом обставинами справи та наявними в матеріалах справи доказами.

З огляду на те, що в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано Відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, та відсутність доказів повернення отриманого кредиту, тому можна дійти обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

У кредитному договорі та додатковій угоді до нього сторонами було погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.

Кредитний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався, а розрахунок заборгованості, проведений первісним кредитором до відступлення прав вимог, відповідачем не спростований, будь-яких нових нарахувань кредитної заборгованості позивач не провів, а лише заперечував факт наявності у позивача права вимоги боргу.

В той же час відповідачем не було надано: будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить; виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту не зарахування кредитних коштів на його рахунок; доказів повернення коштів чи спростування нарахованих кредитором процентів за період користування кредитними коштами.

Таким чином, доведеною є обставина отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним кредитним договором і взяті на себе зобов`язання останній не виконав, у передбачені в договорах строки грошові кошти та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість.

Отже, зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість, а тому наявні підстави для висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими.

Таким чином, суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні не встановив фактичних обставин справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не перевірив доводів та наданих сторонами доказів та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення заборгованості.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 12 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В судове засідання апеляційного суду сторони та їх представники повторно не з`явилися без поважних причин, хоча були належним чином повідомлені про час і місце слухання справи.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку прозадоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений договір №292834109 від 09.06.2020. За умовами вказаного договору товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 30 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах (п.1.1.). Кредит надається строком на 112 днів (п.1.2.). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 237,90 відсотків річних від суми кредиту за весь час користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит (п.1.4.). Договір підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (а.с.74-77).

Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

ОСОБА_1 09.06.2020 о 15:35 год. було подано заявку на отримання грошових коштів із зазначенням персональних даних та номеру картки для перерахування коштів (а.с.83), договір підписано 09.06.2020 о 15:37:04, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.12).

Відповідно до платіжного доручення від 09.06.2020 на платіжну карту ОСОБА_1 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кредитні кошти в розмірі 30 000 грн (а.с.21).

Довідкою № 08/2024 АТ КБ «ПриватБанк» підтверджено успішні платежі на карти клієнтів, у тому числі на карту № НОМЕР_1 в розмірі 30 000 грн (а.с.22,23).

Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» 28.11.2018 укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Строк дії договору закінчується 28.11.2019 (а.с.24-29).

Також між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2019 укладено додаткову угоду №19 за якою строк дії договору було продовжено до 31 грудня 2020 року, інші умови договору залишилися без змін (а.с.30). До цього договору факторингу 31 грудня 2020 року укладено додаткову угоду за №26 від 31 грудня 2020 року, якою продовжено строк дії договору до 31 грудня 2021 року. В додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, дата укладення і номер договору залишено попередні (а.с.35).

Сторони факторингу 31 грудня 2021 року уклали додаткову угоду № 27, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року. Умови договору залишено без змін в редакції від 31 грудня 2020 року (а.с.36). 31 грудня 2022 року сторони факторингу уклали додаткову угоду № 31, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року (а.с.37). 31 грудня 2023 року укладено додаткову угоду за № 32 до цього договору факторингу, продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року (а.с.38).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 100 від 22.09.2020, ТОВ «Таліон плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №292834109 від 09.06.2020 в сумі 29 833,24 грн, з яких: 21 106,39 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 726,85 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.39-40).

Між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» 05.08.2020 укладено договір факторингу № 05/0820-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрах права вимоги. Строк дії договору закінчується 04.08.2021 (а.с.41-45).

ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» 03.08.2021 уклали додаткову угоду № 2, за якою строк дії договору було продовжено до 31 грудня 2022 року, інші умови договору залишилися без змін (а.с.46). Сторони факторингу 30 грудня 2022 року уклали додаткову угоду № 3, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 30 грудня 2024 року (а.с.47).

Відповідно до реєстру права вимоги № 11 від 31.08.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30 793,57 грн, з яких: 21 106,39 грн - сума заборгованості по кредиту; 9 687,18 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.48-49).

Між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» 04.09.2024 укладено договір факторингу № 0409/24, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників (а.с.50-54).

Відповідно до реєстру боржників від 04.09.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступає ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги до відповідача в сумі 30 793,57 грн, з яких: 21 106,39 грн - сума заборгованості по кредиту; 9 687,18 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.55-56).

З розрахунку заборгованості вбачається, що 24.06.2020 ОСОБА_1 сплатив 2 730 грн процентів та 2 710,39 грн тіло кредиту; 08.07.2020 сплатив 2 483,32 грн процентів та 2 957,07 грн тіло кредиту; 25.07.2020 сплатив 2 214,24 грн процентів та 3 226,15 грн тіло кредиту (а.с.58).

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №292834109 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Юніт Капітал» станом на 19.09.2024 складає 30 793,57 грн, з яких: 21 106,39 грн - сума заборгованості по кредиту; 9 687,18 грн - прострочена заборгованість за процентами (а.с.61).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги за кредитним договором №292834109 від 09.06.2020, оскільки на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 28.11.2018 боргові зобов`язання за кредитним договором від 09.06.2020 ще не існували і тому не могли бути передані новому кредитору, а також сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, а предмет не індивідуалізовано належним чином.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ст. 610, ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Відповідно до п.п.5.3.3 договору факторингу №28/1118-01від 28 листопада 2018 року фактор ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Таким чином, договором передбачено право ТОВ «Таліон Плюс» відступити право вимоги за кредитними договорами.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п.п.1.3. договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги: згідно п.4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

Надана копія договору факторингу №28/1118-01від 28 листопада 2018 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», до фактора - ТОВ «Таліон Плюс».

Копія договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

Аналогічним чином право вимоги за кредитним договором відступлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ТОВ «Юніт Капітал».

Колегія суддів приходить до висновку, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Однак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність існування права вимоги у позивача за кредитним договором.

З договору №292834109 від 09.06.2020, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 убачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки цей договір укладено на сайті позикодавця і відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором Т53ZXВ33, відправленим 09.06.2020 року о 15:36:17, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений.

Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).

Оскільки, в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, відступлення у встановленому законом порядку права вимоги за кредитним договором на користь позивача, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у нового кредитора (позивача) права вимоги за кредитним договором №292834109 від 09.06.2020.

Щодо обгрунтованості заявленої позивачем суми заборгованості, апеляційний суд зазначає таке.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Надані позивачем докази, як кожен окремо так і їх сукупність належним чином підтверджують обставини справи щодо отримання відповідачем у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитних коштів, а також перехід права вимоги за кредитним договором до нових кредиторів: спочатку до ТОВ «Таліон Плюс», пізніше до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому до позивача ТОВ «Юніт Капітал».

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір №292834109 від 09.06.2020, відповідно до п.1.1. якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 30 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що кредит надається строком на 112 днів.

Відповідно до п.1.4. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному розмірі 237,90 відсотків річних від суми кредиту за весь час користування ним, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит.

Відповідно до п.1.6. договору графік платежів складається таким чином, що на дату кожного чергового платежу позичальником підлягає поверненню частина наданого в користування тіла кредиту та всі нараховані проценти за користування кредитом.

Пунктом 1.7. договору передбачено, що проценти за користування кредитом, в розмірі передбаченому в п.1.4. договору, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами, відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у позичальника.

Відповідно до п.2.2.2.1. договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та нарахованих процентів один раз на два тижні, згідно графіку платежів, на банківський рахунок кредитодавця.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України.

Матеріалами справи підтверджено факт укладання між сторонами кредитного договору №292834109 від 09.06.2020, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати позичальникові кредит на суму 30 000 грн. Факт отримання відповідачем вказаних кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням №8343е2е2-b4d7-48е2-adb1-4bc827-e7916 dsl 09.06.2020 (а.с.21). Відповідач вказаного факту перед судом не спростував.

Відповідно виписки з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором №292834109, його заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» станом на 19.09.2024 складає 30 793,57 грн, з яких: 21 106,39 грн - сума заборгованості по кредиту; 9 687,18 грн - прострочена заборгованість за процентами (а.с.61).

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували оплату відповідачем вказаної заборгованості.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем надано суду належні докази на підтвердження заявлених вимог, а тому такі визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, належним чином не оцінив надані сторонами докази, надав неправильну правову оцінку доводам та доказам позивача, ухвалене судове рішення суду першої інстанцій підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Крім того, ТОВ «Юніт Капітал» просило суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 12 000 грн.

Відповідно до ч.1. п.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.1,2 ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №09/09/24-02 від 09.09.2024, укладеного між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал», копію додаткової угоди №7 до договору про надання правничої допомоги №09/09/24-02 від 09.09.2024, копію акта прийому-передачі наданих послуг від 09.09.2024 на суму 6000 грн (складання позовної заяви 5000 грн, вивчення матеріалів справи 500 грн, надання усної консультації 500 грн), копію акта прийому-передачі наданих послуг від 11.02.2025 на суму 6000 грн складання апеляційної скарги.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження№ 12-171гс19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, яка не є значною. Справа є малозначною в силу закону і не є складною.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 12 000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, апеляційний суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з ОСОБА_1 на корить ТОВ «Юніт Капітал» понесені у цій справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанціях у розмірі 3 500 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює розподіл судовий витрат, до яких відповідно до статті 133 ЦПК України віднесені витрати зі сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позову позивачем згідно платіжної інструкції сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, а за подання апеляційної скарги - 3 633,60 грн.

Зважаючи, що судом апеляційної інстанції задоволено позовні вимоги в повному обсязі, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за розгляд справи в судах першої і апеляційної інстанцій в загальному розмірі 6 056 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» адвоката Тараненка Артема Ігоровича задовольнити.

Заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове рішення. Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01024, м. Київ, вул.Рогнідинська, буд.4, А, офіс 10, ) заборгованість за кредитним договором №292834109 від 09.06.2020 в розмірі 30 793, 57 грн (тридцять тисяч сімсот дев`яносто три гривні п`ятдесят сім копійок), судовий збір в розмірі 6 056 грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень) та 3 500 грн (три тисячі п`ятсот гривень) витрат на правничу правову допомогу.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову складено 17 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин