печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - Остапчук Т.В., при секретарі судових засідань - Корнелюка Б.В., розглянувши у засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну виплату страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2024 року ОСОБА_1 (надалі по тексту - Позивач), яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (надалі по тексту - Відповідач) з позовом, відповідно до якого просила стягнути з Відповідача на свою користь 90'167,28 грн. пені за порушенням встановлених строків виплати страхового відшкодування; 80'815,43 грн. інфляційних збитків у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати страхового відшкодування; 17'664,12 грн. - 3% річних, передбачених статтею 625 ЦК України, за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування; 94'323,41 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачем; 1'886,47 грн. сплаченого судового збору за подання позовної заяви в суд.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.01.2022 року близько 19 год. 06 хв., на 9 км. автодороги "Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч" неподалік с. Новоселівка, Чернігівського р-н., Чернігівської обл., відбулася дорожньо-транспортна пригода, у якій водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем марки "ЗАЗ 1102", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У результаті ДТП пішохід ОСОБА_4 від отриманих травм помер.

За фактом ДТП Четвертим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007.

28.02.2024 старшим слідчим СВ Чернігівського РУП ГУ Національної поліції в Чернігівській області, старшим лейтенантом поліції Ковальчук М.Г. закрито кримінальне провадження №0000007 у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки за умови дорожньої ситуації дії водія ОСОБА_3 не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди, водій був позбавлений можливості своїми односторонніми діями запобігти наїзду на пішохода, його дії не суперечать вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Вищевказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть потерпілого та рішенням Дарницького районного суду міста Києва.

В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, синові загиблого, ОСОБА_2 було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Відповідача.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "ЗАЗ 1102", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у Відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

№ 207629032, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ.

Керуючись положеннями Закону №:1961-IV, 09.02.2022 року представник Позивача повідомив Відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом №:1961-IV, із заявами на виплат страхових відшкодувань.

Серед заявлених Позивачем до відшкодування вимог, містились: 78'000,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю Потерпілого; 234'000,00 грн. страхового відшкодування шкоди пов`язаної із втратою годувальника.

22.02.2022 року Відповідач повідомив Позивача про те, що повідомлення про ДТП та заяви на виплату страхового відшкодування отримав 22.02.2022 року, а також повідомив, що транспортний засіб ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахований у

ПрАТ «СК «Альфа Страхування» згідно з Договором страхування № ЕР-207629032 від 09.01.2022 року.

Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду отримано від ОСОБА_5 22.02.2022. Водій ОСОБА_3 не надавав в страхову компанію Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

22.01.2023 року Позивач звернувся до суду із позовом до Відповідача про відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого.

21.12.2023 ухвалою Дарницький районний суд міста Києва позов ОСОБА_6 до ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» про стягнення страхового відшкодування, залишено без розгляду.

27.12.2023 року Позивач повторно звернулась до суду із позовом до Відповідача про відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого.

10 квітня 2024 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ПрАТ "Страхова компанія "Альфа-Страхування" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого - задоволено. Стягнено з ПрАТ «Страхова компанія «Альфа-Страхування», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 78'000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 182'000,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника в межах ліміту страхової суми. Стягнено з ПрАТ «Страхова компанія «Альфа-Страхування», на користь держави судовий збір в розмірі 2 147 грн. 20 коп.

29.05.2024 року Відповідач перерахував не реквізити приватного виконавця Дутки Івана Васильовича 260'000,00 грн. страхового відшкодування, що підтверджується листом приватного виконавця.

На думку Позивача, Відповідач здійснив страхове відшкодування на користь Позивача у повному обсязі, але з порушення строків виконання грошового зобов`язання встановлених Законом №1961-IV.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2024 року відкрито провадження у справі за правилами позовного (спрощеного) провадження з повідомленням сторін.

05.12.2024 року через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення представника позивача ОСОБА_7

27.02.2025 року через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення представника відповідача Лук`янчука А.В .

Позивач та її представник в засідання не з`явились, повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Представник Відповідача в засідання не з`явився, повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання належним чином, просив справу розглядати у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається, 13.01.2022 року близько 19 год. 06 хв., на 9 км. автодороги "Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч" неподалік с. Новоселівка, Чернігівського р-н., Чернігівської обл., відбулася дорожньо-транспортна пригода, у якій водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем марки "ЗАЗ 1102", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У результаті ДТП пішохід ОСОБА_4 від отриманих травм помер.

За фактом ДТП Четвертим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007.

28.02.2024 старшим слідчим СВ Чернігівського РУП ГУ Національної поліції в Чернігівській області, старшим лейтенантом поліції Ковальчук М.Г. закрито кримінальне провадження №0000007 у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки за умови дорожньої ситуації дії водія ОСОБА_3 не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди, водій був позбавлений можливості своїми односторонніми діями запобігти наїзду на пішохода, його дії не суперечать вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Вищевказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть потерпілого та рішенням Дарницького районного суду міста Києва.

В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, синові загиблого, ОСОБА_2 було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Відповідача.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "ЗАЗ 1102", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у Відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

№ 207629032, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ.

Керуючись положеннями Закону №:1961-IV, 09.02.2022 року представник Позивача повідомив Відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом №:1961-IV, із заявами на виплат страхових відшкодувань.

Серед заявлених Позивачем до відшкодування вимог, містились: 78'000,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю Потерпілого; 234'000,00 грн. страхового відшкодування шкоди пов`язаної із втратою годувальника.

Листом № 0550.609.22.01-000598.02 від 22.02.2022 року представника позивача, на його адвокатський запит було повідомлено, що рішення по страховій справі № 0550.609.22.01 страховиком ПрАТ «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУАННЯ буде прийнято після надання потерпілим документів зазначених у ч. е) ст. 35.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та отримання відомостей про набрання рішення у кримінальній справі законної сили.

22.01.2023 року Позивач звернувся до суду із позовом до Відповідача про відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого.

21.12.2023 ухвалою Дарницький районний суд міста Києва позов ОСОБА_6 до ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» про стягнення страхового відшкодування, залишено без розгляду.

27.12.2023 року Позивач повторно звернувся до суду із позовом до Відповідача про відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого.

10 квітня 2024 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ПрАТ "Страхова компанія "Альфа-Страхування" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого - задоволено. Стягнено з ПрАТ «Страхова компанія «Альфа-Страхування», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 78'000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 182'000,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника в межах ліміту страхової суми. Стягнено з ПрАТ «Страхова компанія «Альфа-Страхування», на користь держави судовий збір в розмірі 2147 грн. 20 коп.

29.05.2024 року Відповідач перерахував не реквізити приватного виконавця Дутки Івана Васильовича 260'000,00 грн. страхового відшкодування, що підтверджується листом приватного виконавця.

Так, за ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.

Оскільки суть вищезазначених норм закону полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, то кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання та неналежне виконання зобов`язання.

Правильність застосування до спірних правовідносин закріплених положень ст. 625 ЦК України підтверджується правовими позиціями Верховного Суду України викладеними у справах № 6-352цс16 від 06.04.2016 року; № 6-3019цс15 від 13.01.2015 року; № 6-2129цс16 від 19.10.2016 року; № 6-49цс12 від 06.06.2012 року; № 6-59цс від 30.10.2013 року.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 вищезазначеного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на тримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідно до п.п. е) п. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «До Заяви додаються: документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника».

Отже, представник ОСОБА_1 звернувся до Відповідача 22.02.2022 року, а Відповідач листом №0550.609.22.01- 000598.02 від 22.02.2022 року не відмовив у здійсненні страхової виплати, а лише надав відповідь на адвокатський запит то строк виникнення зобов`язання Відповідача щодо виплати страхового відшкодування починається відраховуватись з 22 травня 2022 року (тобто через 90 календарних днів з дня подання заяви на виплату страхового відшкодування).

За частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер.

Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат.

Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549- 552 ЦК України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Якщо неустойка стягується понад збитки (частина перша статті 624 ЦК України), то вона також не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер.

Така неустойка стягується не понад дійсні збитки, а лише понад збитки у доведеному розмірі, які, як правило, є меншими за дійсні збитки. Для запобігання перетворенню неустойки на каральну санкцію суд має застосовувати право на її зменшення. Тож право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених штрафу, пені, річних відсотків то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб.

У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

До відповідних висновків прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

Також, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц підкреслено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013 слідує, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Відтак, інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Застосоване у частині третій статті 551 ЦК України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що суд першої користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.625 ЦК України, викладених у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, згідно яких суд з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст.625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Такими чином вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) та відсотків річних, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) та відсотків річних таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки та відсотків річних є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки та відсотків річних.

Отже, якщо порушення зобов`язання учасника даних відносин не потягло за собою значні збитки для іншої сторони, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення штрафних санкцій. При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та відсотків річних та розмір, до яких вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічної позиції стосовно застосування приписів ст. 551 ЦК України дотримується Велика Палата Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та

№ 646/14523/15-ц.

Однак, суд не може погодитися з доводами позивача, оскільки відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» 29.05.2024 року було виконано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.04.2024 року сплачено на рахунок позивача суму в розмірі 260 000 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню в розмірі 9 016,72 грн., суму 3% річних в розмірі 5 762,26 грн.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання

послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу (п. 2 ч. 2 ст. 79 ЦПК України).

За частинами 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та адвокатом Лабиком Русланом Романовичем укладено Договір про надання професійної правничої допомоги від 04.06.2024 року. До матеріалів справи приєднано детальний опис робіт (наданих послуг), з якого вбачається, що вартість наданих послуг становить 94 323,41 грн., однак вказаний розрахунок не підписаний двома сторонами, в матеріалах відсутній акт прийому-передачі виконаних представником позивача робіт (наданих послуг) та підтвердження сплати позивачем наданих адвокатом послуг.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1 886,47 грн. судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 988, 625 ЦК України, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (код ЄДРПОУ - 30968986) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню в розмірі 9 016,72 грн., суму 3% річних в розмірі 5 762,26 грн., 1 886,47 грн. судових витрат.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 55,

Суддя: Т.В. Остапчук