Провадження № 2/522/1529/25
22 квітня 2025 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судових засідань Кріцької Д.Є.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю,
ОСОБА_1 звернулась з позовом до Приморського районного суду м. Одеси про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.
Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідачка ОСОБА_2 з 2012 року не проживає у спірній квартирі, а її неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взагалі ніколи не проживали в спірній квартирі. Після анексії Автономної республіки Крим, відповідачка разом з неповнолітніми дітьми, які там народилися, залишилися проживати на вказаній території.
У судове засідання представник позивача не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала проти постановлення у справі заочного рішення.
Відповідачка до судового засідання не з`явилася про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
Представник третьої особи звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачкою відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачки, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 23.05.2008 року є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткачовою Н.О. на бланку ВКО №723642. Квартира була подарована відповідачкою.
Згідно витягу про реєстрацію в державному реєстрі правочинів, вищезазначений договір зареєстрований реєстрі, реєстраційний номер: 2914601, контрольна сума 486943Г218.
Право власності ОСОБА_1 , 27.05.2008 року зареєстровано в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» номер запису:504 в книзі:620пр-97.
Згідно відомостей наданих Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: з 15.01.2014 року ОСОБА_2 та неповнолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
04.06.2021 відповідачка ОСОБА_2 видала довіреність на ім`я позивачки ОСОБА_1 з приводу зняття її та її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з реєстраційного обліку зі спірної квартири.
Згідно вищезазначеної довіреності ОСОБА_2 є громадянкою російської федерації, що підтверджується паспортом виданим відділом уфмс Росії по республіці Крим та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Як зазначає позивач, факт реєстрації відповідачів змушує позивачку нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів
Відповідно до ч. 2ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів особи може бути припинення дії, яка порушує право.
Згідно п. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Стаття 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Право користуватися чужим майном регламентується ст.ст. 401-402 ЦК України, відповідно до яких право на користування чужим майном може бути встановлено на підставі договору, закону, заповіту або рішенням суду.
Стаття 405 ЦК України передбачає право користування житлом членами сім`ї власника житла, які проживають разом з ним.
При цьому, відповідно до ч. 2ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо).
Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Як випливає із цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Закон України від 11.12.2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що положенняст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення власника права власності на житлове приміщення або права користування такої особи житловим приміщенням. (Вказані вище правові позиції викладені в Постанові Верховного Суду України №6-57 від 16.01.2012р.).
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Суд приходить висновку про доведеність позовних вимог та не проживання відповідачів тривалий час у спірній квартирі без поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом зняття з реєстраційного обліку задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Р. Д. Абухін