Провадження №2/359/1249/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У листопаді 2024 року АТ «А-Банк» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що позивач видав ОСОБА_1 кредитну картку, за допомогою якої вона набула можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Відповідач зобов`язався повертати АТ «А-Банк» зняті або витрачені грошові кошти та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. ОСОБА_1 неодноразово знімала грошові кошти та розраховувалася ними. У зв`язку з тим, що відповідач неналежним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором, у нього станом на 9 листопада 2024 року виник борг по поверненню кредиту в розмірі 42022 гривень 62 копійок та борг по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 6943 гривень 42 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 48966 гривень 4 копійок. ОСОБА_1 ухиляється від добровільного погашення цього боргу. Тому АТ «А-Банк» просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором №б/н від 10 лютого 2017 року в розмірі 48966 гривень 4 копійок.

2. Інформація про рух цивільної справи.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2024 року (а.с.39) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим АТ «А-Банк», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 9 грудня 2024 року (а.с.43) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 не зявився у судове засідання та подав клопотання (а.с.37 зворот), в якому він підтримує позов та просить суд розглянути цивільну справу в його відсутності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечує проти задоволення позову.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

АТ «А-Банк» видав відповідачу кредитну картку, за допомогою якої ОСОБА_1 набула можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Відповідач зобов`язався повертати АТ «А-Банк» зняті або витрачені грошові кошти. Ці обставини підтверджуються особистим підписом ОСОБА_1 в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 10 лютого 2017 року (а.с.7) та довідками голови правління АТ «А-Банк» (а.с.16, 17).

Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», главою 53 «Укладення, зміна і розірвання договору» розділу ІІ «Загальні положення про договір» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

4. Норми права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком умови та правила не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановленими ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Зі змісту виписки по картці (а.с.8-15) вбачається, що ОСОБА_1 знімала грошові кошти та розраховувалася ними. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором. Тому у нього станом на 9 листопада 2024 року виник борг по поверненню кредиту в розмірі 42022 гривень 62 копійок. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком, приєднаним до позову (а.с.4-6 зворот).

Водночас, в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 10 лютого 2017 року (а.с.7), підписаній відповідачем, відсутні умови про розмір процентів за користування кредитом, яку має сплатити ОСОБА_1 .В умовах та правилах надання банківських послуг (а.с.19-26) відсутній підпис ОСОБА_1 .Зі змісту правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), вбачається, що в такому випадку сторони не досягли згоди щодо умови про розмір процентів за користування кредитом. Тому відсутні підстави для включення боргу по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 6943 гривень 42 копійок у загальний розмір боргу за кредитним договором.

Таким чином, розмір боргу відповідача за кредитним договором становить 42022 гривень 62 копійок. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду ОСОБА_1 хоча б частково погасила вказаний борг.

З огляду на це суд висновує про те, що з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути борг за кредитним договором в розмірі 42022 гривень 62 копійок. Підстави для стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги АТ КБ «Приватбанк» слід відмовити.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

АТ «А-Банк» сплатило судовий збір в розмірі 3028 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням від 9 листопада 2024 року (а.с.36). Пред`явлений ним позов задоволений на 85,82% (42022,62 : 48966,04 х 100%).

З огляду на це суд висновує про те, що з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2598 гривень 63 копійок (3028,00 : 100% х 85,82%).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» борг за кредитним договором №б/н від 10 лютого 2017 року в розмірі 42022 гривень 62 копійок.

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення боргу за кредитним договором в більшому розмірі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» витрати на оплату судового збору в розмірі 2598 гривень 63 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 16 квітня 2025 року.

Суддя: О.Ю. Семенюта