Справа № 274/2032/25 Провадження № 2/0274/1118/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
23.04.25 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Юсової О.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 ,
пророзірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3 , зареєстрований 08.09.2001 р. Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 418, посилаючись на те, що спільне життя не склалося, на даний час вони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб фактично розпався.
ОСОБА_3 позов визнала, про що зазначено у її заяві від 07.04.2025 р. (а. с. 16).
Судом з`ясовано, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 08.09.2001 р. зареєстровано шлюб, актовий запис № 418, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.03.2005 р. (а. с. 9), вони є батьками дитини ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується цифровою копією актового запису про народження, отриманої на запит від 21.03.2025 р. (а. с. 10).
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Звернення ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з ОСОБА_3 , та визнання останньою цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, зареєстрованого з ОСОБА_3 .
Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.
На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 605,60 грн. (50% судового збору, сплаченого за поданні позовної заяви), інші 50% судового збору сплаченого за поданні позовної заяви (605,60 грн.), підлягають поверненню ОСОБА_1 з державного бюджету.
Керуючись статтями 141, 142, 206, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 08.09.2001 р. Виконавчим комітетом Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області, актовий запис № 418, розірвати.
3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 605,60 грн.
4. Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 605,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут