Провадження № 2/369/4240/25
04.04.2025 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Янченка А.В.
за участю секретаря судового засідання Лисяк К.О.,
08.11.2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка, Київської області України (РНОКПП НОМЕР_1 ) на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривен щомісячно, починаючи з часу звернення до суду.
Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, позивач посилається на наступне.
07.07.2000 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вони зареєстрували у Боярському міськвиконкому Києво- Святошинському району Київської області, актовий запис №69.
Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , який народився в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 15.12.2015 року складено відповідний актовий запис №725.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, батьками дитини записані: мати ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_2 .
Протягом декількох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому підсумку призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.
З лютого місяця 2022 року відповідач проживає окремо за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачка з неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач по справі не утримує свого сина. Матір утримує дитину самостійно, іншої допомоги на утримання сім`ї від відповідача не отримує.
Малолітній син навчається в третьому класі Боярського академічного ліцею «Лідер».
Позивачка посилається на те, що відповідач по справі працює на замовлення та є фізичною особою- підприємцем, місце провадження господарської діяльності: АДРЕСА_1 .
Відповідач по справі має приблизний дохід до 200 000 грн на місяць. Вказує, що відповідач може надавати допомогу на утримання дитини.
Інших непрацездатних осіб, інших дітей на своєму утриманні не має.
11.11.2024 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито спрощене позовне провадження (з викликом сторін) по справі.
Представник позивача звернувся до суду із заявою про проведення судового засідання без участі, позовні вимоги підтримала, проти розгляду справи в заочному порядку з постановленням заочного рішення не заперечувала просила суд позов задовольнити.
Відповідач у судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надходило.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Судом встановлено, що 07.07.2000 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 07.07.2000 року у Боярському міськвиконкому Києво-Святошинському районі Київської області, про що було складеного актовий запис № 69 від 07.07.2000 року.
Від спільного подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_3 , який народився в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 15.12.2015 року складено відповідний актовий запис №725.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, батьками дитини записані: мати ОСОБА_1 , батько- ОСОБА_2 .
Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 виданого ОСОБА_1 6 березня 1996 року, та витягу з реєстру територіальної громади № 2024/012938702 від 26.10.2024 року виданої відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитина проживає з матір`ю та вони зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно висновку КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Боярської міської ради» дитина ОСОБА_3 за станом здоров`я потребує індивідуального навчання вдома діагноз «F90». Згідно консультаційного висновку спеціаліста та за даними обстеження психолога від 03.05.2024 року у дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наявність когнітивної недостатності з резидуально-органічними змінами недостатності. Відстає у соціо-педагогічному та психічному розвитку. Лабільність поведінки з проявами протестної форми. Висновком спеціаліста (встановлений діагноз): Гіперкінестичний розлад поведінки з порушенням активності і уваги; імпульсивно-протестним реагуванням, розпорошеною увагою. Енурез стійкий. F90.1 У зв`язку з рекомендаціями лікарів, дитина постійно знаходиться під наглядом психіатра. Також, лікарями запропоновано індивідуальна форма навчання, заходи виховної-педагогічної корекції, тренінги, медикаментозна терапія, раціональна зайнятість, залучення до процесів творчого і трудового виховання.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно ч. 1 та ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
В абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення ч. 1 ст.182 СК України.
При цьому суд виходить з того, що судом встановлено, що сторони у справі є розлученими, сторони є батьками однієї малолітньої дитини.
При визначенні розміру аліментів суд виходить із встановлених обставин у справі.
Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач є молодим працездатним чоловіком, відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано, на підтвердження наявності у відповідача на утриманні іншої дитини, відповідач свідоцтва про народження дитини чи іншого письмового документа не надає. Серед іншого суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність грошового зобов`язання у відповідача, вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення.
Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки.
Відповідно до статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
При цьому суд враховує, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» становить з 3 196, 00 гривні.
В даному контексті суд пов`язує поняття гармонійного розвитку із процесом виховання дитини, як всебічно та гармонійно розвиненої особистості - члена суспільства у демократичній державі, якою проголошена Україна. Такий процес можливий лише при повній взаємодії всіх ланок суспільства: сім`ї, навчально-виховних закладів, громадських формувань, спеціальних інституцій держави. І лише комплексний підхід може принести очікувані результати. Він передбачає забезпечення єдності вимог у системі всебічного гармонійного виховання, а також єдності й узгодженості форм, засобів і методів впливу на особистість та включає завдання морального, розумового й фізичного виховання.
Крім того, суд зазначає, що тлумачення ч. 1 ст. 182 та ч. 5 ст. 183 СК України свідчить, що обмеження щодо розміру аліментів, передбачене ч. 5 ст. 183 СК України встановлено виключно для справ, що розглядаються у порядку наказного провадження, яке призначене для стягнення грошових сум незначного розміру, а отже розмір аліментів, який може бути стягнутого з одного з батьків, при розгляді справи в порядку позовного провадження не обмежується десятьма прожитковими мінімумами на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Суд доходить висновку, що при встановлених у цій справі обставинах, розмір аліментів у сумі 35 00,00 гривень щомісячно є достатнім та таким, який може надавати відповідач.
Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка, Київської області України (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у розмірі 35 000, 00 грн щомісячно, починаючи з дня подання цього позову 08.11.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
При зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину позивач звільнена від сплати судового збору відповідно положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
За нормою частини 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Тому з відповідача слід стягнути 1211,20 грн судового збору в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 89, 141, 247,259 ч.6, 263-265, 268 ч.6, 354, 430 ч.1 п.1 ЦПК України, ст.ст.180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити повністю.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , щомісячно, в розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) грн 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду 08.11.2024 року і до повноліття дитини.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча сімдесят три) грн 20 коп. в дохід держави.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення складено та підписано: 23.04.2025 року.

Суддя А.В. Янченко