Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/535/25
Провадження №: 2/332/1104/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) в особі представника ОСОБА_2 до Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району ( місце знаходження: 69067 м.Запоріжжя, вул. Мирослава Симчича, 56) про повернення дітей матері, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому зазначено, що 17.11.2021 року на підставі розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району «Про негайне відібрання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 » №435-р Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від ОСОБА_1 відібрані її діти, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З грудня.2021 відділом по Заводському району служби (управлінням) у справах дітей Запорізької міської ради дітей влаштовано до закладів соціального захисту, а саме ОСОБА_3 влаштовано до Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, ОСОБА_4 влаштовано до комунальної установи Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради. В зазначених закладах соціального захисту діти перебувають і по теперішній час. 23.11.2021 року Орган опіки та піклування звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення її батьківських прав. 22.09.2022 року за позовом Органу опіки та піклування Заводським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення, яким дітей відібрано від ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав (справа №332/4803/21). 18.03.2023 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя Органом опіки та піклування подана позовна заява до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав на дітей та стягнення аліментів. 09.01.2024 року за результатами розгляду цивільної справи Заводським районним судом ухвалено рішення, яким Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської рад Заводському району в задоволені позовних вимог відмовлено, ОСОБА_1 не була позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Так, за рішенням суду ОСОБА_1 змінила своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав не відповідатиме інтересам дітей, тобто встановлено відсутність причин, що перешкоджали належному вихованню ОСОБА_1 її дітей. На даний час ОСОБА_1 повністю змінила спосіб життя, працює та отримує заробітну плату, достатню для забезпечення себе та дітей, орендує будинок, де нею створені належні умови для проживання дітей. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просить суд повернути їй малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 03.02.2025 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с 21).

04.03.2025 року суду наданий висновок органу опіки від 24.02.2025 року про можливість передачі дітей ОСОБА_3 ,2014 р.н. та ОСОБА_4 ,2021 р.н. для подальшого виховання матері ОСОБА_1 (а.с. 32).

Ухвалою суду від 04.03.2025 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду (а.с. 36).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Від позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Скіпенка Д.О. надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Від представника відповідача також надійшла заява про розгляд справи без участі представника органу опіки , позов визнають повністю.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Відповідно до ч.3 ст.170 Сімейного кодексу України , якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.11.2021 року на підставі розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району «Про негайне відібрання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 » №435-р Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від ОСОБА_1 відібрані її діти, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З грудня 2021 відділом по Заводському району служби (управлінням) у справах дітей Запорізької міської ради дітей влаштовано до закладів соціального захисту, а саме ОСОБА_3 влаштовано до Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, ОСОБА_4 влаштовано до комунальної установи Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради. В зазначених закладах соціального захисту діти перебувають і по теперішній час.

23.11.2021 року Орган опіки та піклування звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення її батьківських прав.

22.09.2022 року за позовом Органу опіки та піклування Заводським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення, яким дітей відібрано від ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав (справа №332/4803/21).

18.03.2023 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя Органом опіки та піклування подана позовна заява до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав на дітей та стягнення аліментів. 09.01.2024 року за результатами розгляду цивільної справи Заводським районним судом ухвалено рішення, яким Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської рад Заводському району в задоволені позовних вимог відмовлено, ОСОБА_1 не була позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, за рішенням суду ОСОБА_1 змінила своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав не відповідатиме інтересам дітей, тобто встановлено відсутність причин, що перешкоджали належному вихованню ОСОБА_1 її дітей.

На даний час ОСОБА_1 повністю змінила спосіб життя, працює та отримує заробітну плату, достатню для забезпечення себе та дітей, орендує будинок, де нею створені належні умови для проживання дітей, що підтверджується наданими суду копією заяви про час виконання доручення, копією рахунка-фактури до договору доручення № UZ 3/3/2024/8 , копією рахунка-фактури до договору доручення № UZ 3/3/2024/9 , фототаблицею умов проживання ОСОБА_1 (а.с. 8-12, 46-51).

Згідно висновку Органу опіки від 24.02.2025 встановлено , що мати дітей змінила своє ставлення до доньок , виконує батьківські обов`язки , а саме : офіційно працевлаштована, має належні умови для проживання , відвідує дітей в державних закладах . Відповідно до інформації КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» від 11.02.2025 № 0119, під час відвідувань дитини матір`ю ОСОБА_7 відповідала прихильністю , ОСОБА_1 рідтриувала зв`язок з відповідальною особою. Малолітня ОСОБА_8 надала письмову згоду мешкати разом з матір`ю. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування, вважає доцільним передачу малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для подальшого виховання матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що відповідає інтересам дітей(а.с. 32-33).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до преамбули Конвенції про права дитини, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В положенні принципу 6 «Декларації прав дитини» Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959р. зазначено, що «дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків, у всякому випадку, - в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення».

Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Відповідно до п.п.1,2 ст.9 Конвенції про права дитини «Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Відповідно до п.4 ст.27 Конвенції про права дитини , держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. Зокрема, якщо особа, яка несе фінансову відповідальність за дитину, і дитина проживають в різних державах, Держави-учасниці сприяють приєднанню до міжнародних угод або укладенню таких угод, а також досягненню інших відповідних домовленостей.

Відповідно до ст.51 Конституції України , сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.5 СК України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.11 Закон України «Про охорону дитинства» , сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ч.1 ст.12 даного Закону України, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до ст.14 даного Закон України діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі,

за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Відповідно до ч.4 ст.23-1 даного Закону України уповноважені органи, що здійснюють соціальну роботу з сім`ями, дітьми та молоддю, зобов`язані в максимально короткий термін запропонувати сім`ї дитини комплекс послуг, спрямованих на мінімізацію чи повне подолання складних життєвих обставин, та сприяти поверненню дитини до батьків, інших законних представників.

У зв`язку з тим, що позивач бажає виконувати свої батьківські обов`язки та має можливість приймати участь в житті своїх малолітніх дітей, піклуватися про їх фізичний та духовний розвиток, усунула усі недоліки, виявлені та встановлені рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2022 року, причини, які перешкоджали належному вихованню позивачем своїх дітей- відпали , суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та доведеними.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Повернути малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 їх матері ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду .

Повний текст рішення виготовлено 25 квітня 2025 року.

Суддя Р.В.Сінєльнік