Провадження № 2/161/483/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Стецюка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Луцької міської ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2025 на адресу суду надійшов вказаний позов. Позов обґрунтовано тим, що 24 січня 2014 року між позивачкою та ОСОБА_3 було укладено шлюб. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_4 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Згодом, 6 серпня 2021 року, позивачка зареєструвала новий шлюб із ОСОБА_5 , у зв`язку з чим змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 . Після розірвання шлюбу з відповідачем і до теперішнього часу донька, ОСОБА_4 , постійно проживає разом із позивачкою. Відповідач добровільної участі в утриманні дитини не бере. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 19 листопада 2021 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки для утримання неповнолітньої доньки. Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби м. Луцька. Незважаючи на наявність судового рішення, відповідач тривалий час ухиляється від обов`язку утримувати дитину. Станом на теперішній час заборгованість за аліментами становить понад 109 735 грн. Позивачка вказує на те, що після розірвання шлюбу відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Він не проявляє жодної зацікавленості у житті доньки, не спілкується з нею, не цікавиться її здоров`ям, навчанням, емоційним станом та розвитком. Не надає матеріальної чи моральної підтримки, не бере участі у її вихованні. Таким чином, його батьківство носить виключно формальний характер, а дитина фактично позбавлена батьківського піклування. Крім того, після розірвання шлюбу відповідач виїхав за межі України та жодного разу не повертався. Його місце проживання позивачці не відоме. Таким чином, відповідач фактично самоусунувся від виконання обов`язків батька щодо виховання та утримання дитини.

Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи у підготовче засіданні.

Ухвалою суду від 05 лютого 2025 року витребувано в Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості про перетин державного кордону ОСОБА_3 .

До суду надійшла заява третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Луцької міської ради, який виступає як орган опіки та піклування, про розгляд справи у їхній відсутності. Разом із заявою представником третьої особи подано Рішення №141-1 від 12 лютого 2025 року Виконавчого комітету Луцької міської ради про затвердження висновку служби у справах дітей від 07 лютого 2025 року №37 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 », а також сам зазначений висновок.

Ухвалою суду від 11 березня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, щодо винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, зокрема судовим оголошенням на офіційному сайті судової влади. Клопотань від відповідача не надходило.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також надав письмові пояснення щодо позовних вимог.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 06 серпня 2021 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 був зареєстрований шлюб, про що складено актовий запис №50 відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Луцька Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). (а.с. 10)

Судом встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2014 року, який було розірвано на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2019 року у справі №161/8608/19. (а.с. 1213)

За час перебування у шлюбі у них народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 09)

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2021 року у справі №161/12243/21 з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивачки для утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 (а.с. 1415).

Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби м. Луцька, де відкрито виконавче провадження №74870910. Згідно з листом державної виконавчої служби м. Луцька, заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання дитини становить понад 109 735 грн. (а.с. 1620)

Позивачка у позовній заяві стверджує, що після розірвання шлюбу відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Він не проявляє жодної зацікавленості у житті доньки, не спілкується з нею, не цікавиться її здоров`ям, навчанням, емоційним станом та розвитком. Не надає матеріальної чи моральної підтримки, не бере участі у її вихованні. Таким чином, його батьківство носить виключно формальний характер, а дитина фактично позбавлена батьківського піклування. Крім того, після розірвання шлюбу відповідач виїхав за межі України та жодного разу не повертався. Його місце проживання позивачці не відоме. Таким чином, відповідач фактично самоусунувся від виконання обов`язків батька щодо виховання та утримання дитини.

Згідно з відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, встановлено, що ОСОБА_10 перетнув державний кордон України 28 жовтня 2019 року та після цього на територію України не повертався. (а.с. 58)

11 березня 2025 року Виконавчий комітет Луцької міської ради затвердив висновок служби у справах дітей від 07 лютого 2025 року №37 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ». (а.с. 62, 63)

Так, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Висновком Служби у справах дітей Луцької міської ради від 07 лютого 2025 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_8 проживає у житлі, в якому створені належні умови для проживання її доньки ОСОБА_11 . Цей факт підтверджено актом обстеження умов проживання від 03 лютого 2025 року. Згідно з даними реєстру територіальної громади м. Луцька, ОСОБА_10 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Проте фактично він за вказаною адресою тривалий час не проживає, а його фактичне місце перебування невідоме. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 31 липня 2024 року заборгованість ОСОБА_2 перед донькою, ОСОБА_12 , становила 109 735 грн. Під час обстеження умов проживання малолітня ОСОБА_13 повідомила, що пам`ятає свого батька лише з раннього дитинства. Вона зазначила, що він їй не телефонує, не приїжджає, не вітає зі святами та днем народження, не передає подарунків. На підставі наведених обставин, з урахуванням найкращих інтересів дитини, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 63)

Відповідно до інформації Комунального закладу загальної середньої освіти «Луцький ліцей № 9 Луцької міської ради» від 30 травня 2024 № 01-13/117 та комунального закладу «Луцька музична школа №1 імені Фридерика Шопена» від 28 листопада 2024 року № 51/02-24, в яких навчається ОСОБА_14 , її батько жодного разу освітні заклади не відвідував, не спілкувався з вчителями, не був присутнім на батьківських зборах. (а.с. 22, 23) Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідачка не виконує.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується із дівчатками в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для належного проживання та виховання. Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання доньок та самоусунення від виконання батьківських обов`язків.

Разом з тим, в судовому засіданні не встановлено наявності у відповідачки реальних і об`єктивних перешкод для спілкування з дітьми при її бажанні. Вона не вживала заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення порядку такого спілкування не зверталася.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 968,96 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст. 164, 165-167, 180-182 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968(дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 15 квітня 2025 року

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Грузії, місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування в особі Виконавчого комітету Луцької міської ради, місце знаходження: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК