УХВАЛА

28 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 161/4484/23

провадження № 61-13166ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2024 року, залишеною без змін постановою Волинського апеляційного суду від 27 серпня

2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Ухвалами Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня

2024 року у задоволенні заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про зобов`язання відповідачів відновити за свої кошти зруйновану конструкцію огорожі між земельними ділянками відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , подану її представником

ОСОБА_4 , задоволено частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2024 року

в даній справі скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

У січні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду від 29 січня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року визнано неподаною та повернуто заявнику (провадження № 61-13166ск24).

У лютому 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 18 лютого 2025 року.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 04 березня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Визначено десятиденний строк для виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення від 25 квітня

2025 року вх. № 12178/0/233-25 ухвалу судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 березня 2025 року вручено одержувачу 18 березня

2025 року.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки у відведений судом строк, вимоги ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 04 березня 2025 року заявником не виконано,

що перешкоджає Касаційному цивільному суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, її слід вважати неподаною та повернути.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою

для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець