Справа № 594/37/25
Провадження №2/594/159/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивачів - адвоката Когута О.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батьків,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулися в суд з даним позовом до ОСОБА_2 , в якому просили стягнути з відповідача аліменти на їх утримання, як батьків в розмірі 10 % від заробітку (доходу) для кожного із батьків, щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_3 є інвалідом І групи та ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи. Їхній син ОСОБА_2 на даний час проходить військову службу у зоні бойових дій. Вважають, що син має змогу надавати їм матеріальну допомогу. На їхнє прохання не отримали від сина ніякої підтримки, а тому вимушені звернутись до суду.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 січня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_3 в зал судового засідання не прибув.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала.

Представник позивачів - адвокат Когут О.В. позов підтримав, просив такий задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в залі судового засідання позовні вимоги визнав і пояснив, що він постійно допомагав своїм батькам, однак на даний час він немає можливості добровільно перераховувати батькам кошти. Його дружина ОСОБА_4 повністю розпоряджається його грошовим забезпеченням і відмовляється виділяти певну суму для допомоги батькам, а тому він погоджується на стягнення з нього аліментів в користь батька ОСОБА_3 в розмірі 1/10 частки його заробітку (доходу) щомісячно та в користь матері ОСОБА_1 в розмірі 1/10 частки його заробітку (доходу) щомісячно.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Позивачі є батьками відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджено свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 , виданого Борщівським райвідділом ЗАГС Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_3 , згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Тернопільською обласною державною адміністрацією, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чонобильській АЕС у 1990 році.

Крім того, згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 14 лютого 2022 року Відділом соціального забезпечення №1 УСЗН Чортківської районної державної адміністрації, позивач ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 1 групи.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №099947 від 08 лютого 2022 року, виданої Тернопільським обласним центром медико - соціальної експертизи, позивачу ОСОБА_3 призначено 1 групу інвалідності довічно, та визначено, що ступінь втрати його працездатності становить 90 %.

Як вбачається з індивідуальної програми реабілітації інваліда №42, вікова категорія 18 і старше, складеної Тернопільським обласним центром медико - соціальної експертизи 08 лютого 2022 року, позивач ОСОБА_3 потребує стороннього догляду.

Крім того, як вбачається з довідки №7 від 21.01.2025, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги», та виписки із медичної карти стаціонарного хворого№7423, наданої КНП «Борщівська міська лікарня», позивач ОСОБА_3 знаходиться під наглядом лікувального закладу з 1996 року з основним діагнозом: рак простати, хронічний пієлонефрит, стабільна стенокардія, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, гіпертензивне серце, дуже високий КВР, хронічний крипто генний гепатит, ерозивна гастродуоденопатія, цукровий діабет. Перебував на стаціонарному лікуванні з 01.11.2024 по 13.11.2024.

Також встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою з 3 - ю групою інвалідності, група призначена їй довічно, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_4 , виданим Борщівським УПСЗН.

Як вбачається з довідок про доходи позивачів №440425 та №654327 від 17.12.2024, виданих Відділом обслуговування громадян №2 (сервісний центр) ГУПФ в Тернопільській області, сума пенсії позивача ОСОБА_3 за період з липня по грудень 2024 року склала 129925, 36 грн, а позивача ОСОБА_1 - 25136, 52 грн.

Як зазначили позивачі, вони важко хворіють, у зв`язку з чим несуть великі витрати на лікування, що підтверджується чеками від 23.12.2024 на суму 34 грн; від 22.12.2024 на суму 462, 50 грн; від 20.12.2024 на суму 464, 98 грн; від 20.12.2024 на суму 109,13 грн; від 18.12.2024 на суму 901, 30 грн; від 18.12.2024 на суму 680, 60 грн; від 18.12.2024 на суму 372, 20 грн; від 18.12.2024 на суму 663 грн; від 18.12.2024 на суму 244, 50 грн; від 17.12.2024 на суму 883, 90 грн; від 17.12.2024 на суму 386,50 грн; від 17.12.2024 на суму 453, 50 грн; від 17.12.2024 на суму 486, 20 грн; від 16.12.2024 на суму 326, 75 грн; від 16.12.2024 на суму 215, 10 грн; від 16.12.2024 на суму 250 грн; від 30.12.2024 на суму 254, 91 PLN; від 07.11.2024 на суму 630,66 PLN; від 07.11.2024 на суму 133, 26 PLN; від 26.10.2024 на суму 98, 34 PLN; від 24.10.2024 на суму 219, 11 PLN; від 10.07.2024 на суму 630, 66 PLN; від 04.04.2024 на суму 933 PLN. Крім цього зазначили, що їхня дочка ОСОБА_5 , яка є громадянкою республіки Польща, допомагає їм в замовленні та придбанні дороговартісних ліків закордонного виробництва, зокрема Абіратерон-віста, орієнтовною вартістю 40000 грн, Золедронової кислоти, орієнтовна вартість якої близько 800 грн.

Натомість, їхній син - відповідач, за їх проханням, матеріально їм не допомагає.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює в АРЗ СП ГУ ДСНС України у Тернопільській області на посаді начальника відділення розвідки та розмінування групи піротехнічних робіт САРЧ АРЗ СП, і його грошове забезпечення за 2024 рік, а саме з серпня 2024 року по січень 2025 року становить 288919, 06 грн, що підтверджується довідкою №4 від 21.01.2025, виданою АРЗ СП ГУ ДСНС України у Тернопільській області.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до вимог статті 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Статтею 205 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Абзацом 17 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено на 2025 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2023 року - 2361 грн.

При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19).

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів поряд із доводами позивачів про потребу у матеріальній допомозі, суд враховує стан здоров`я позивачів, їх матеріальне становище, необхідність витрат на оплату комунальних послуг, їжі та ліків, а такожстан здоров`я та матеріальне становище відповідача, умови проживання та матеріального забезпечення сторін.

Відповідач погодився сплачувати аліменти в розмірі, заявленому батьками.

Враховуючи, що відповідач є працездатним та працює, отримує грошове забезпечення, суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання своїх непрацездатних батьків, які у зв`язку з хворобами, незадовільним станом здоров`я, потребують такої допомоги, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на їх утримання.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що позов слід задовольнити та враховуючи норми ст. 205 СК України, якими передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, стягувати з відповідача в користь позивачів аліменти на їх утримання у розмірі по 1/10 частці його заробітку (доходу) щомісячно на кожного з батьків, починаючи з дати подачі позову до суду - 09.01.2025.

Оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 1211, 20 грн.

На підставі ст.ст. 202, 203, 205 СК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 263-265, ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти в розмірі 1/10 частки заробітку (доходу)щомісячно в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на його утримання, починаючи з 09 січня 2025 року.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти в розмірі 1/10 частки заробітку (доходу)щомісячно в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , на її утримання, починаючи з 09 січня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 1211, 20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 15 квітня 2025 року.

Суддя Чир П. В.