ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1686/25 Справа № 171/2111/22 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді БондарЯ.М.

Суддів Зубакової В.П., Корчистої О.І.

сторони

позивач - ОСОБА_1

відповідач- ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року, ухвалене суддею Томашевим В.І. в м.Покров Дніпропетровської області, повне судове рішення виготовлено 21 жовтня 2024 року,

УСТАНОВИВ

У травні 2022 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 200,00 грн. щомісяця. В той же час, прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 грудня 2022 року становить 2272 гривні, а від 6 років 2833 гривні. Відповідач сплачує аліменти не регулярно і не в повному об`ємі, хоча сума сплачуваних аліментів значно менша від тої суми, яку позивач витрачає на дитину для її повноцінного забезпечення необхідними речами. Позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в частці від свого доходу.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задоволені.

Змінено спосіб стягнення аліментів, стягуваних за виконавчим листом Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2018 року, і стягнуто з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1200,00 грн. до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Позивач ОСОБА_3 , будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, просить його змінити, збільшивши розмір, присуджених до стягнення аліментів з 1/8 ч до - 1/6 ч. від усіх видів заробітку боржника, щомісячно із подальшою індексацією, починаючи стягнення аліментів з дня надходження позовної заяви до суду, тобто з 19 грудня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, позивач не погоджується з тим, що зміна способу стягнення аліментів присуджена судом, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду. Звертає увагу на те, що судовий процес про справі тривав дуже довго, починаючи з 19.12.2022 по 21.10.2024, тобто з порушенням процесуальних строків та прав позивача на справедливий і своєчасний розгляд справи. Вважає, що справу за її позовом суддею Томашем В.І. навмисно затягнуто, оскільки останній, отримавши від Апостолівського районного суду Дніпропетровської області справу, незаконно, повернув справу до цього ж суду, знаючи про те, що в цьому суді відсутній повноважний склад суду, який має повноваження на розгляд справи. Вказує на те, що у судовій практиці існує декілька позицій щодо часу із якого присуджуються аліменти при зміні способу їх стягнення: з моменту набрання рішенням законної сили; з моменту ухвалення рішення; з моменту пред`явлення позову до суду (наприклад рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 26.05.2020 у справі №521/2626/19).

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду зміні, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 116, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

31 жовтня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 33.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін народився син - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №77 від 04 квітня 2018 року. Він є дитиною, яка народжена у шлюбі, адже народився через п`ять місяців після розлучення (згідно до ст.122 СК України).

23 липня 2018 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області по справі №171/694/18 було ухвалене рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій формі у розмірі 1200 грн. на місяць.

Відповідач виплачує аліменти нерегулярно і має заборгованість.

Як встановлено судом, на утриманні відповідача ОСОБА_2 перебувають четверо неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За загальним правилом, розмір аліментів на утримання трьох і більше дітей не може перевищувати 50% від заробітку (доходу) боржника.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, виходив з того, що розмір аліментів на утримання трьох і більше дітей не може перевищувати 50% від заробітку (доходу) боржника, та оскільки відповідач має на утриманні четверо дітей, розмір частки аліментів на утримання сина ОСОБА_4 слід визначити у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму від усіх видів доходу (заробітку) для дитини відповідного віку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та визначеним судом до стягнення розміром частки аліментів, з огляду на таке.

Ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статей 183,184 СК Українисуд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183,184 СК України.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У зазначеній нормі права законодавець розширив можливості того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (отримувача аліментів) щодо вибору способу стягнення аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, одержувач аліментів ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, який стягується на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2018 року, в якому просила визначити розмір аліментів у частці від доходу, а саме у розмірі частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття.

Отже, одержувач аліментів скористався своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів саме у частці від доходу.

При цьому, внаслідок зміни способу стягнення аліментів буде збільшений і розмір стягуваних аліментів.

У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Судом встановлено, що на утриманні відповідача перебувають й інші неповнолітні діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Відповідач є молодою та працездатною особою, спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню їх спільної дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності та гармонійного розвитку дитини.

За змістом ст.192 СК України у системному зв`язку із положеннями ст.182 СК України, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, суд зобов`язаний виходити з пріоритету інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

Аналізуючи зазначені норми процесуального та матеріального права, застосовуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, роз`яснення Верховного Суду України, правові висновки Верховного Суду, з`ясовуючи наведені обставина справи, що мають значення для правильного вирішення спору, наявні у справі докази, колегія суддів вважає, що, враховуючи засади справедливості, добросовісності та розумності, вік, стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд першої інстанції правильно виходив з того, що розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_9 має бути визначений у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісяця.

Колегія суддів вважає, що такий розмір аліментів визначений з урахуванням вимог сімейного законодавства та відповідає інтересам неповнолітньої дитини сторін у справі, є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та достойного рівня його матеріального забезпечення.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, судам роз`яснено, що в новому розмірі аліменти сплачують із дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, суд першої інстанції, змінивши спосіб стягнення аліментів та визначивши його у розмірі 1/8 частки від доходу боржника, замість раніше присуджених за рішенням суду аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., в резолютивній частині рішення правильно зазначив про стягнення аліментів у визначеній частці з дня набрання рішенням законної сили, а не з часу подачу позову про зміну способу стягнення аліментів.

Отже, суд першої інстанції всебічно та повно з`ясував обставини, які мають значення для справи, дослідив в судовому засіданні усі докази, які є у справі, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості, дав їм правильну оцінку на предмет пропорційності співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою у контексті конституційного принципу верховенства права та права на справедливий розгляд, керуючись критерієм «поза розумним сумнівом», та правильно виходив з того, що є законні підстави для часткового задоволення позову.

Керуючисьст.ст.367,368,374,375,381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2025 року.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

О.І. Корчиста