БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/708/25
Провадження № 2/497/668/25
УХВАЛА

про закриття провадження по справі за заявою позивача

25.04.25 року м.Болград

Суддя Болградського районного суду Одеської області С.В.Кодінцева, вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача кошти у розмірі 45 784.13 гривень та суму судових витрат у розмірі 3028.00 гривень.

Ухвалою суду від 26.03.2025 року, було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 25.04.2025 об 11:00 годині (а.с.69) про, що були повідомлені сторони по справі (а.с.70).

11.04.2025 року через канцелярію суду надійшла заява від представника позивача Мєшнік К.І. про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, також просив повернути сплачений судового збір(а.с.72)

Сторони у судове 25.04.2025 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З огляду на ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відсутності предмету спору суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За приписами п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Саме такий висновок, викладений Верховний Судом в постанові від 03 травня 2018 року в справі №404/251/17.

При цьому суд звертає увагу, що нормами ЦПК України не визначається момент, на який має бути відсутній предмет спору, аби суд міг закрити провадження у справі.

Аналіз положень ст.255 ЦПК України свідчить про те, що відсутність предмета спору як підстава закриття провадження у справі може означати як те, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову до суду, проте суду та/або позивачу про це не було відомо на момент відкриття провадження у справі, так і те, що предмет спору припинив своє існування після відкриття провадження на будь-якій стадії цивільного процесу.

Предметом спору є суб`єктивні права, свободи, інтереси, щодо яких виник конфлікт або певний матеріальний об`єкт, з приводу якого виник спір.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги те, що позивач відмовився від позову і така відмова приймається судом, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Вирішуючи питання повернення судового збору, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст.133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно платіжного доручення № 0 від 03.03.2025року вбачається, що АТ «Універсал Банк» за подання до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

А тому, відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд вважає за необхідне 50 відсотків судового збору в розмірі 1514 .00 гривень, сплаченого при поданні позову повернути позивачу з державного бюджету.

Керуючись ч. ч. 1, 3 ст. 206, ч. 1 п. 4 ст. 255, ч. 2 ст. 260, ст. ст. 142, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача Мєшнік К.І. про закриття провадження та повернення судового збору за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Управлінню Державної казначейської служби України у Одесі Одеської області (, адреса: Україна, 65009, Одеська область, місто Одеса, вулиця Черняховського, будинок 6, повернути Акціонерному товариству «Універсал Банк» (04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ 21133352, МФО 322001, IBAN НОМЕР_1 ) з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову на рахунок Казначейства України (згідно платіжного доручення № 0 від 03.03.2025року в розмірі 1514.00 гривень (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень).

Роз`яснити позивачу Акціонерному товариству «Універсал Банк» та його представнику, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: С.В.Кодінцева