Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7494/24
Провадження №2/711/193/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Буйновській А.П.,

за участю представника

позивача адвоката Михайленко М.А.,

представника відповідача

за довіреністю Прокопчук А.П.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Михайленко Маріам Ахмадівну, звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 . Вказана вище квартира належала померлій ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.1995, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінниченко Ж.В.

Як зазначено, спадкоємцями першої черги за законом на спадщину, що відкрилась, є він ОСОБА_2 (син спадкодавця) та його сестра ОСОБА_1 , яка спадщину в установленому законом порядку не прийняла.

Водночас, позивач вказує, що у зв`язку з тим, що він не був обізнаний про наявність строків для прийняття спадщини, визначених статтею 1270 ЦК України, вважав, що може звернутися до нотаріальної контори, як спадкоємець, у будь-який час, отже спадщину у встановлені законом строки не прийняв. Крім того, зауважує, що у зв`язку з тим, що він проживає та зареєстрований у м. Києві, в той час, як спадкове майно знаходиться у м. Черкаси, у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звернувся.

До того ж, постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. від 20.08.2024 № 110/02-32 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з пропуском ним шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Враховуючи зазначені вище обставини, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_3 , а саме, - у три місяці.

Ухвалою від 26.09.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання з розгляду справи. Сторонам встановлені строки для подачі заяв по справі.

25.01.2025 представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Михайленко М.А. подано до суду, через систему «Електронний суд», заяву, в якій просить залучити до участі у даній справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 . Свою заяву обґрунтовує тим, що ухвалене судове рішення у даній справі, у майбутньому може вплинути на права ОСОБА_1 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_3 . Вважає, що залучення ОСОБА_1 до участі у справі як третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, забезпечить захист її прав та інтересів як спадкоємця, забезпечить всебічний, об`єктивний розгляд справи та правильне вирішення справи в цілому.

Ухвалою суду від 28.01.2025, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 28.01.2025, залучено до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 .

Відповідач Черкаська міська рада відзив на позов не подала. Третя особа ОСОБА_1 письмові пояснення по суті позову не подала.

Ухвалою суду від 24.02.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Михайленко М.А. підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити у повному обсязі, на підставі наведеного у позовній заяві обґрунтування та з урахуванням доданих до неї матеріалів (доказів). Крім того, наполягала на визнанні причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_3 , поважними та визначити йому додатковий строк, а саме три місяці. Зазначила, що позивач не був обізнаний про встановлений законом строк звернення до нотаріуса із відповідною заявою, а вважав, що у будь-який час можливо подати таку заяву. Він зареєстрований і проживає у м.Києві, а спадкове майно (квартира) знаходиться у м. Черкаси. Позивач знав про смерть своєї матері. Також вказала, що їй не відомо про те, чи був позивач присутній на її поховання та хто мешкав у її квартирі з 2013 року. До того ж, позивач не звертався в суд з позовом/заявою про встановлення факту спільного проживання з матір`ю на час її смерті та визнання права власності на належне їй майно в порядку спадкування. Судові витрати позивач не заявляє.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Про поважність причин неявки не повідомив.

У судовому засіданні представник відповідача Черкаської міської ради за довіреністю Прокопчук А.П. просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не реалізував своє право на спадкування, протягом встановленого законом шестимісячного терміну. Крім того, стороною позивача не наведено поважних причин пропуску строку для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, враховуючи, що матір позивача померла ще у 2013 році. Юридична необізнаність не є поважною причиною для неподання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. До того ж, зауважила, що позивач звертався до нотаріуса у 2022 та 2024 роках, але не вчинив дій щодо прийняття спадщини після смерті його матері. Він міг звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але не вчинив жодних дій для реалізації своїх спадкових прав після смерті своєї матері, навіть якщо він і не мешкав у м. Черкаси.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_1 зазначила, що вона є рідною сестрою позивача і не претендує на спадкове майно, що належало їхній матері ОСОБА_3 . Таким чином, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, вказала, що позивач знав про смерть їхньої матері і був присутнім на її похованні. Як їй відомо, брат мешкав у м. Києві, як до смерті матері, так і після цього. До того ж, зауважила, що вона не зверталася до суду з позовом про визнання права власності на належне матері майно у порядку спадкування. Хто після смерті їхньої матері проживає у її квартирі, їй не відомо. Брат і до смерті матері, і після цього, проживає у м. Києві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії НОМЕР_1 від 05.03.2016.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 642 від 11.03.2013 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 11.03.2013.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.1995, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінниченко Ж.В. (зареєстровано в реєстрі за № 9626).

На виконання ухвали суду від 09.12.2024 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань Оксаною Ярославівною надано до суду: належним чином оформлені копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, з наданих документів вбачається, що за життя ОСОБА_3 заповіту не складала. Позивач, через представника за довіреністю ОСОБА_4 , звернувся лише 08.09.2022 та повторно, через представника за довіреністю ОСОБА_5 , 20.08.2024 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері ОСОБА_3 , вказуючи, що на момент смерті матері. Також у заявах він повідомив, що окрім нього, спадкоємцем за законом є ще й дочка ОСОБА_3 ОСОБА_1 . За даними інформації, наданої 09.08.2024 Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради, за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 16.02.2013 була зареєстрована одна особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 15.12.2000 дотепер. Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. № 110/02-32 від 20.08.2024 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_3 , яка помела ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що спадкоємець ОСОБА_2 не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у строк, визначений ст. 1270 ЦК України, а також не надав документи, що підтверджують спільне проживання з померлою.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За приписами ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту щодо даних спірних правовідносин визначені Цивільним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України). Як визначено ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України (в редакції ЗУ від 20.10.2014) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

При цьому, за редакцією ч. 1 ст. 1269 ЦК України, яка була чинною на час відкриття спадщини - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час

відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має

подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.2 ст.1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1272 ЦК України (в редакції ЗУ від 20.10.2014), якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За редакцією ч.ч. 1 та 2 ст. 1272 ЦК України, яка була чинною на час відкриття спадщини, - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Як передбачено ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України (435-15), звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Згідно з п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом МЮУ 22.02.2012 №296/5 (розділ ІІ глава 10, в редакції, чинній станом на час виниклих правовідносин) право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка, яка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса. Приймаючи від спадкоємців заяву про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття, нотаріус зобов`язаний роз`яснити спадкоємцям їх право на відкликання такої заяви протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України. Для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 сплинув 17.08.2013, враховуючи те, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач не звертався, а лише звернувся із заявами до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері - ІНФОРМАЦІЯ_4 та повторно 20.08.2024.

Під час розгляду справи стороною позивача не зазначені обставини та жодними належними, допустимими та переконливими доказами не доведено той факт, що з-за об`єктивних, непереборних, істотних труднощів чи перешкод, він не міг протягом встановленого законом строку подати до нотаріальної контори/нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері.

Слід зазначити, що той факт, що позивачем не дотримано строк, протягом якого він мав подати заяву про прийняття спадщини, як він вказує у зв`язку з його проживанням у іншому місті (м. Київ), хоча він знав про смерть своєї матері і був на її похованні, про що зазначили представник позивача та третя особа (сестра позивача) - є безпідставними, оскільки позивачу слід було навести обставини та надати докази поважності причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини, встановленого законом. Крім того, не може бути поважною причиною, у цьому випадку, юридична необізнаність позивача. Також, як зазначив під час розгляду справи представник позивача, позивач не звертався до суду щодо встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а, відповідно, обставини щодо пропуску строку для прийняття спадщини та факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, підлягають окремому доказуванню і є різними підставами для прийняття спадщини. Також суд враховує тривалість часу (матір позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а звернувся позивач до суду із цим позовом лише 25.09.2024), протягом якого позивач не вчиняв дій щодо вирішення спірних питань, пов`язаних із набуттям у власність спадкового майна. Більш того, під час розгляду справи встановлено, що 08.09.2022 ОСОБА_2 , через представника за довіреністю ОСОБА_4 (у довіреності від 02.08.2022 одним із повноважень передбачено: вести справи щодо оформлення його спадкових прав після смерті матері ОСОБА_3 ), звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Між тим, лише 25.09.2024 він звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, тобто навіть протягом і цього часу позивач не цікавився результатами вирішення його заяви нотаріусом, як і не повідомив суду і не довів їх належними, допустимими та переконливими доказами поважність причин пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, за викладених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, оскільки позивачем не вказані обставини та не надано належних, допустимих та переконливих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непериборних, істотних труднощів для подання ним заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини.Позивач не виконав свого процесуального обов`язку із доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, будучи достеменно обізнаним про факти смерті матері та відкриття спадщини.

При прийнятті судового рішення судом враховані висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 09.10.2024 у справі № 619/2906/23.

Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-83, 141, 259, 268 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 07.04.2025.

Головуючий суддя С. М. Позарецька