ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1083/24
Провадження № 2/483/60/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2025 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря Шилінскас О.В.,

представника позивачки Ішбулатової С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в поряду загального позовного провадження в залі суду в режимі відео конференції з використання представником позивачки власних технічних засобів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Очаківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

26 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом, предметом якого є: позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що відповідач є батьком малолітніх дітей. Оскільки відповідач не займається їх вихованням, нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується та не дбає про них, вживає алкогольні напої, застосовує фізичне та психологічне насильство у методах виховання, позивачка змушена звернутися до суду.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв/клопотань до суду не направив.

Представник третьої особи служба у справах дітей Очаківської міської ради, у судове засідання не з`явився, надав заяву розгляд справи без його участі та висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав підтримує.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11, 15).

За змістом довідки № 5927 від 14 вересня 2023 року до складу сім`ї позивачки входять малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

Судом також встановлено, що позивачка на час розгляду справи перебуває разом з малолітніми дітьми у Німеччині та отримує соціальні виплати на дітей в сумі 960 Євро, а всього - 1 549, 68 Євро (а.с. 22-25, 27-34, 42-43).

Відповідно до характеристики ст. ДОП СП ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 12 серпня 2024 року, відповідач ОСОБА_2 характеризується з негативної сторони, від сусідів періодично надходили скарги в усній формі щодо його неадекватної поведінки та конфліктних ситуацій. Притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, дрібного хуліганства та вживання спиртних напоїв (а.с. 19).

Постановою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 серпня 2022 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 (а.с. 41).

За змістом довідок КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_2 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 20).

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з частинами другою, третьою статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), в тому числі, й на рівне виховання батьками.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить про те, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони жорстоко поводяться з дитиною та є хронічними алкоголіками або наркоманами.

За змістом висновку служби у справах дітей Очаківської міської ради, виходячи з інтересів дітей, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей (а.с. 114-116).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, а також того, що відповідач заперечень проти позову не надав, жодного разу до суду не з`явився, беручи до уваги те, що наведені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що відповідач фактично втратив зв`язок зі своїми дітьми, не цікавиться їх долею та не піклується про них, і відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя надалі може негативно вплинути на їх фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не сприяння засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батька батьківських прав, та буде відповідати найвищим інтересам дітей, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частина 3 статті 166 СК України містить імперативну норму, згідно з якою при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно з частиною 3 статті 2 ЦПК України диспозитивність є одним з основних принципів цивільного судочинства.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Обговоривши питання щодо стягнення аліментів, суд встановив, що позивачка не просить про їх стягнення у зв`язку із перебуванням за кордоном та достатнім рівнем забезпечення дітей, на підтвердження чого нею надано відповідні докази.

Оскільки позивачка відмовляється від вимоги про стягнення аліментів та забезпечує інтереси дітей на рівні не нижче мінімального стандарту згідно із законодавством України, суд вирішує спір в межах заявлених вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1 211 грн 20 коп.

Разом із тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1 211 грн 20 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Очаківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча: