Справа №591/7261/24
Провадження № 2-о/591/166/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_11.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №591/7261/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, про встановлення факту перебування на утриманні,-

ВСТАНОВИВ :

У провадженні суду перебуває вищезазначена справа. Заявник просить встановити факт, що її син неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично перебував на утриманні її померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловіка ОСОБА_8 . Заяву обгрунтовувала тим, що з дня укладення шлюбу вона спільно з чоловіком виховували сина заявниці від першого шлюбу. ЇЇ чоловіка було призвано до лав ЗСУ у зв`язку з мобілізацією. ІНФОРМАЦІЯ_3 він загинув під час захисту Батьківщини. Встановлення факту перебування сина на утриманні чоловіка їй необхідно для подання документів до ТЦК для отримання допомоги на дитину через смерть чоловіка.

Представником заінтересованої особи ОСОБА_4 заявлено клопотання про залишення без розгляду заяви у зв`язку із наявністю спору про право, мотивоване тим, що встановлення вказаного факту впливатиме на спадкові права інших спадкоємців, у тому числі щодо отримання виплат, пов`язаних із загибеллю військовослужбовця. Зазначає також, що ОСОБА_8 , як вітчим, мав би обов`язок утримувати неповнолітнього ОСОБА_7 лише у випадку, якщо у дитини не було матері, батька, діда, баби, повнолітніх батьків та сестер. У дитини є батько, мати, дід та баба. Заявницею не надано доказів, що з рідного батька дитини стягуються аліменти на утримання дитини, також не надана доказів, що вона з поважних причин не може надавати належного утримання сину.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи підтримала заяву із зазначених у ній підстав.

У судовому засіданні заявник та її представник заперечували проти задоволення заяви, вказуючи, що у спірних правовідносинах відсутній спір про право.

У судове засідання інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною другою статті 293 ЦПК України передбачено перелік справ, що підлягають розгляду судом в порядку окремого провадження, серед яких є така категорія справ, як встановлення факту, що має юридичне значення.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту утримання її чоловіком свого пасинка - її сина, заявниця зазначає, що встановлення такого факту їй необхідно для подання документів до ТЦК для отримання допомоги у зв`язку із загибеллю чоловіка.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 16-1 зазначеного закону, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках.

Відповідно до пункту 4 зазначеної норми до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:

діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;

вдова (вдівець);

батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;

утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Судом встановлено, що загиблий ОСОБА_8 перебував у шлюбі із заявницею, мали з нею спільну дитину, а також у заявниці є син від іншого шлюбу. Крім того, у ОСОБА_8 є неповнолітня донька від іншого шлюбу - ОСОБА_9 , інтереси якої у даній справі представляє її законний представник, мати ОСОБА_4 ОСОБА_4 заперечує проти встановлення зазначеного факту з підстав недоведеності перебування сини заявниці на утриманні ОСОБА_8 . При цьому факт, який заявниця просить встановити, у випадку задоволення заяви надаватиме їй право на одержання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Враховуючи, що вказана допомога розподіляється в рівних частках між усіма особами, які мають право на допомогу, а законний представник неповнолітньої доньки загиблого військовослужбовця заперечує право заявниці на встановлення факту перебування її сина на утриманні у загиблого військовослужбовця, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах наявний спір про право цивільне.

Крім того, суд зазначає, що син позивачки - ОСОБА_10 має батька, який не позбавлений батьківських прав. Відтак, у даній справі наявний також спір про право щодо участі батька дитини у матеріальному забезпеченні (утриманню) дитини та/або ухилення від участі у матеріальному забезпеченні/утриманню, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Факт виховання дитини вітчимом не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що вона не позбавлена права звернутися до суду в порядку позовного провадження із заявленими вимогами.

Керуючись ч. 6 ст. 294 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_4 - законного представника ОСОБА_3 задовольнити.

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, про встановлення факту перебування неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Роз?яснити ОСОБА_1 , що вона має право подати позов на загальних підставах в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 16.04.2025.

Суддя О.О.Ніколаєнко