головуючий у суді І інстанції Гончарук В.П.
провадження № 22-ц/824/4294/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Родіної Олени Василівни на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з указаним позовом, у якому просить:

встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_2 ;

визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5

виключити з актового запису у Книзі реєстрації народжень №?669 від 24 лютого 1981 року про народження дитини ОСОБА_2 , вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, відомості про ОСОБА_6 як батька дитини;

внести зміни до актового запису у Книзі реєстрації народжень у №?669 від 24 лютого 1981 року про народження дитини ОСОБА_2 в частині відомостей про батька дитини, а саме: зазначити «батько - ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Київ, Україна, громадянин України» помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , записати прізвище дитини « ІНФОРМАЦІЯ_4 », по батькові « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Також у позовній заяві заявлено клопотання про призначення посмертної судової молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, на вирішення якої поставити питання: Чи є спадкодавець ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 років біологічним батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року призначено у справі судово-біологічну, генетично-ідентифікаційну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського міського бюро судово-медичних експертиз (м. Київ, вул. Докучаївська, 4).

Листом від 03 липня 2024 року Київським міським бюро судово-медичних експертиз повернуто ухвалу суду від 22 травня 2024 року без виконання у зв`язку із відсутністю належної технічної бази.

21 травня 2024 року до суду першої інстанції надійшло клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Демакової Я.О. про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вул. Сім`ї Хохлових, 5, м. Київ).

29 жовтня 2024 року до суду першої інстанції надійшло клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Демакової Я.О. у якому вона просила призначити судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити проведення судової молекулярно-генетичної експертизи експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вул. Гарета Джонса, 5, м. Київ).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року призначено у справі судово-біологічну, генетично-ідентифікаційну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вул. Гарета Джонса, 5, м. Київ).

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_2 .

Зобов`язано КНП «КМКЛШМД» на вимогу експертів Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надати для проведення експертизи біологічні зразки ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 років, що зберігаються в архіві відділення патологічної анатомії в парафіновому блоці та гістологічне скельце, під номером 247/22.

Попереджено експертів при проведенні експертизи, про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

На вирішення експертам поставлено запитання:

Чи є спадкодавець ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 років біологічним батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

На вимогу експертів для дослідження надано матеріали цивільної справи №755/16461/23.

Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Родіна О.В. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалуДніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про призначення повторно у межах розгляду справи № 755/16461/23 судово-біологічної, генетично-ідентифікаційної експертизи, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що клопотання позивача про призначення повторно судово-біологічної, генетично-ідентифікаційної експертизи стороні відповідача не надсилалось.

У судовому засіданні представник позивача також не зміг надати докази того, що клопотання заздалегідь надсилалося або надавалося особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

Враховуючи те, що у позивача було вдосталь часу, для надсилання (надання) копії клопотання про призначення експертизи повторно в іншій експертній установі.

Вказує, що такі дії позивача призвели до того, що сторона відповідача була позбавлена можливості узгодити експертну установу для проведення судової експертизи.

Також додатково вказує, що у судовому засіданні, під час постановлення оскаржуваної ухвали, відповідач та її представник заперечували щодо призначення експертизи, просили надати час для ознайомлення з клопотанням про призначення повторної експертизи, щоб подати заперечення, однак судом першої інстанції таке клопотання сторони відповідача було залишено без уваги.

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Демакової Я.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Демакова Я.О. у судовому засіданні 16 квітня 2025 року просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Від Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

У судовому засіданні 16 квітня 2025 року ОСОБА_1 подано до Київського апеляційного суду письмові пояснення, у яких вона підтримала вимоги своєї апеляційної скарги та додатково зазначила, що призначення у справі судово-біологічної, генетично-ідентифікаційної експертизи повинно відбуватися разом із отриманням усієї медичної документації щодо хвороби, смерті, доказів часу і місця кремації, часу місця і способу відбору біологічних зразків ОСОБА_5 . Проведення експертизи за біологічними зразками сумнівного походження є передчасним рішенням суду, шляхом постановления ухвали про призначення експертизи, яка повинна бути проведена не тільки за біологічними зразками, а на підставі усієї медичної документації, яка перебуває у закладах охорони здоров`я.

ОСОБА_1 та її представник - адвокат Муляр А.М. у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги, просили суд її задовольнити.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, дійшла висновку про таке.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства відносяться, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність.

Відповідно частин 1, 2, 4, 5 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно з статтею 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом позову у цій справі є встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Таким чином, питання, на яке позивач бажає отримати відповідь за результатом проведення експертизи, а саме: щодо того чи є ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком ОСОБА_2 , пов`язане із предметом позову.

У своїй апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Родіна О.В. посилається на те, що клопотання позивача про призначення повторно судово-біологічної, генетично-ідентифікаційної експертизи стороні відповідача не надсилалось, що позбавило відповідача можливості узгодити експертну установу для проведення судової експертизи. Судом першої інстанції залишено поза увагою клопотання представника відповідача про відкладення розгляд справи для ознайомлення з клопотанням про призначення повторної експертизи та подання заперечень.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що до клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Демакової Я.О. з остаточною редакцією вимог, у якому вона просила призначити судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити проведення судової молекулярно-генетичної експертизи експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вул. Гарета Джонса, 5, м. Київ), яке надійшло до суду першої інстанції 29 жовтня 2024 року, додано докази направлення такого клопотання з додатками іншим учасникам справи: описи вкладення у цінний лист та накладні про поштові відправлення від 25 жовтня 2024 року (а.с. 109-111).

Указані обставини повністю спростовують доводи апеляційної скарги про не направлення копії указаного клопотання іншим учасникам справи.

Крім того, з протоколу судового засідання від 29 жовтня 2024 року не вбачається, що ОСОБА_1 або її представником заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи. А в матеріалах справи відсутні зауваження ОСОБА_1 або її представника на протокол судового засідання від 29 жовтня 2024 року щодо його неправильності чи неповноти.

Щодо доводів, які викладені у письмових поясненнях ОСОБА_1 , які подані до Київського апеляційного суду у судовому засіданні 16 квітня 2025 року, апеляційний суд враховує таке.

Указані письмові пояснення за своїм змістом є доповненням до тих доводів, які викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до частини 1 статті 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Цивільним процесуальним законодавством не передбачено поновлення строку на подачу доповнень та змін до апеляційної скарги, поданих поза строком на апеляційне оскарження.

Право на доповнення чи зміну апеляційної скарги може бути реалізовано лише протягом строку на її апеляційне оскарження.

Оскільки зміна та доповнення апеляційної скарги після спливу строку на апеляційне оскарження не допускаються, заява скаржника, яка містить такі доводи, підлягає залишенню без розгляду. Відповідно суд апеляційної інстанції у такому випадку перевіряє законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2022 року у справі № 457/174/16-ц (провадження № 61-12155св21) та від 23 травня 2023 року у справі № 753/13140/17 (провадження № 61-10296св22).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що заяви про внесення змін чи доповнень до апеляційної скарги, подані після визначеного процесуальним законом строку, не повинні прийматися до розгляду, а повертаються заявникові (постанова Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 755/5301/16-ц (провадження № 61-5129св21), постанова Верховного Суду від 23 травня 2023 року у справі № 753/13140/17 (провадження № 61-10296св22)).

Право на доповнення чи зміну до апеляційної скарги може бути реалізовано лише протягом строку на її апеляційне оскарження. Стаття 300 ЦПК України не надає права апеляційному суду права вирішувати питання про поновлення пропущеного строку на внесення змін чи доповнень до апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року у межах доводів апеляційної скарги та підстави для надання оцінки доводам відповідача ОСОБА_1 , які викладені у її письмових поясненнях, відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії апеляційним судом не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Родіної Олени Василівни залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 22 квітня 2025 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська