Провадження № 2/761/4059/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва під головуванням судді Матвєєвої Ю.О., за участі секретаря Каніковського Б.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ СК «ПЗУ Україна», про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПрАТ СК «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно з якою позивач, просить суд :

1. Стягнути з відповідача - 1 (далі - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») на користь позивача залишок страхового відшкодування в сумі 9346,80 грн., пеню в сумі 2 591,91 грн., 3% процентів в сумі 735,25 грн., інфляційне збільшення суми боргу в сумі 2 806,51 грн., що разом: 15 480 (п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн. 47 коп.

2. Стягнути з відповідача - 2 (далі - ОСОБА_2 ) на користь позивача моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп., та витрати на дефектування пошкоджень в автомобілі в сумі 624 (шістсот двадцять чотири) грн. 00 коп., що разом: 10 624 (десять тисяч шістсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Позовні вимоги було обґрунтовано тим, що 12 лютого 2022 року о 14 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Братиславська, 9 А, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 01.04.2022 року у справі №754/2802/22, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди було визнано Відповідача-2 та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

У позовній заяві зазначено, що Цивільно-правова відповідальність Відповідача-2, як водія транспортного засобу Volkswagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП буда забезпечена за Полісом ОСЦПВВНТЗ ЕР. 203001044, виданого ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (Відповідач-1), дійсного на дату ДТП, якому позивач повідомив про настання ДТП та надав йому документи необхідні в тому числі заяву про страхове відшкодування.

Позивач, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до Страховика цивільно-правової відповідальності Відповідача-2, надавши всі документи передбачені ст. 35 Закону, в тому числі і заяву на виплату страхового відшкодування.

За результатами розгляду поданих документів, Відповідач-1 виплатив Позивачеві страхове відшкодування у розмірі 54073,66 грн.

Не погоджуючись з розміром страхового відшкодування, Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва (цивільна справа № 761/14603/22). Ухвалою суду від 06.12.2023р. було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Відповідно до висновку судового експерта №10857/23-54 від 22.11.2023 року, ринкова вартість досліджуваного автомобіля дорівнює 221 865,00 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 , без врахування втрати товарної вартості станом на дату ДТП - 12.02.2022 р. без ПДВ дорівнює 63 420,46 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 , без врахування втрати товарної вартості станом на дату ДТП - 12.02.2022 р. з ПДВ дорівнює 69 579,53 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату ДТП - 12.02.2022 р. з врахуванням ПДВ дорівнює 154 722,23 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату ДТП - 12.02.2022 р. без врахуванням ПДВ дорівнює 154 722,23 грн.

Отже, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 , без врахування втрати товарної вартості станом на дату ДТП - 12.02.2022 р. без ПДВ, що має бути стягнено складає 63 420,46 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату ДТП - 12.02.2022 р. з врахуванням ПДВ, складає 135 090,22 грн.

Таким чином, Позивач вважає, що з Відповідача-1 підлягає стягненню невиплачена частина страхового відшкодування у розмірі 9346,80 грн.

Окрім цього, у зв`язку з несвоєчасною виплатою страхового відшкодування, з Відповідача-1 на користь Позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 2591,91 грн., 3% річних у розмірі 735,25 грн., втрати від інфляції у розмірі 2806,51 грн.

У зв`язку із викладеним позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.12.2024 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

14.01.2025 р. на адресу Шевченківського районного суду міста Києва від представника Відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

15.01.2025 р. на адресу Шевченківського районного суду міста Києва від представника Відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній також просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

20.01.2025 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

13.02.2025 р. від представника відповідача 2 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 20.02.2025 р. затверджено мирову угоду та закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 20.02.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача - 1, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, поважності причин неявки суду не повідомив.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні у ній письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких гуртуються позовні вимоги, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємному зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, у відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що 12 лютого 2022 року о 14 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Братиславська, 9 А, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 01.04.2022 року у справі №754/2802/22, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди було визнано ОСОБА_2 та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, відповідно до ст.82 ЦПК України, не потребує доказуванню обставина, що Відповідач-2 винен у скоєнні ДТП 12.02.2022 року, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів.

Судом встановлено, що Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіль Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

На момент ДТП цивільно-правову відповідальність Відповідача-2 було застраховано у ПрАТ СК «ПЗУ Україна», відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № ЕР.203001044.

Матеріалами справи підтверджено, що Позивач звернулася до Відповідача-1 з заявою на виплату страхового відшкодування. За результатами розгляду поданих документів, Відповідач-1 22.04.2021 року виплатив Позивачеві страхове відшкодування у розмірі 54073,66 грн., що підтверджується випискою по рахунку наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 14.06.2022р.

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва розглядалася цивільна справа №761/14603/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Смарт Логістік» про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою. (Ухвалою суду від 21.11.2024 року позов залишено без розгляду).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 лютого 2023 року по справі була призначена судова автотоварознавча експертиза, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до висновку судового експерта №10857/23-54 від 22.11.2023 року, ринкова вартість досліджуваного автомобіля дорівнює 221 865,00 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 , без врахування втрати товарної вартості станом на дату ДТП - 12.02.2022 р. без ПДВ дорівнює 63 420,46 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 , без врахування втрати товарної вартості станом на дату ДТП - 12.02.2022 р. з ПДВ дорівнює 69 579,53 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату ДТП - 12.02.2022 р. з врахуванням ПДВ дорівнює 154 722,23 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату ДТП - 12.02.2022 р. без врахуванням ПДВ дорівнює 154 722,23 грн.

Отже, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 , без врахування втрати товарної вартості станом на дату ДТП - 12.02.2022 р. без ПДВ, що має бути стягнено складає 63 420,46 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату ДТП - 12.02.2022 р. з врахуванням ПДВ, складає 135 090,22 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, у тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно із ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як уже зазначалось судом, цивільно-правова відповідальність Відповідача-2 було застраховано у ПрАТ СК «ПЗУ Україна», відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ №ЕР. 203001044.

Так, сторонами не заперечувалось, що 22.04.2022р. Відповідач-1 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснив виплату страхового відшкодування за страховим випадком позивача у розмірі 54073,66 грн.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм та наданих позивачем доказів, керуючись принципом диспозитивності, суд приходить до висновку, що оскільки ПрАТ СК «ПЗУ Україна» є страховиком винної в скоєнні ДТП особи - ОСОБА_2 , виплатила позивачу страхове відшкодування не у повному розмірі, то суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 недоплачену суму страхового відшкодування, а саме 63420,46 грн. (матеріальний збиток) - 54073,66 грн. (страхове відшкодування сплачене страховиком) = 9346,80 грн.

Що стосується позовних вимог до Відповідача-1 щодо стягнення із страховика пені, інфляційного збільшення суми боргу та 3 % річних за неналежне виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, судом встановлено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За приписами ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою Верховного Суду від 06.06.2019 року у справі № 758/8819/16-ц встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі, є грошовим зобов`язанням, оскільки в разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату страхувальникові або іншій особі. А тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма статті 625 ЦК України.

Згідно з абзацем 2 п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, - «Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК)».

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, - «При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК)».

Крім того аналогічна правова позиція, щодо правомірності застосування положень ст. 625 ЦК України до зобов`язальних правовідносин, які виникають із договорів страхування, декларується в узагальненнях Верховного Суду України сформульованих у листі від 01.07.2014 року - «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві», відповідно до яких - «Правильними є висновки судів про необхідність застосування ст. 625 ЦК щодо відповідальності за порушення грошового зобов`язання у спорах, які виникають з договорів страхування. Оскільки зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми».

Аналогічна правова позиція підтверджена й судовою практикою Верховного Суду України, наприклад у постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 року по справі № 6-49цс12 зазначається, що - «законодавство України не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені (ч. 3 ст. 549 ЦК України), індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України)».

Крім того така ж правова позиція висвітлена Верховним Судом у постанові Верховного Суду від 06.06.2019 року по справі № 758/8819/16-ц.

Відповідно до п.36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Беручи до уваги, що Відповідачем-1 частково виконано зобов`язання та сплачено Позивачеві страхове відшкодування у неповному розмірі 54073,66 грн. Оскільки зобов`язання не виконане в повному обсязі, що є простроченням, суд, перевіривши розрахунок Позивача, у межах заявлених позовних вимог, дійшов висновку про те, що на користь Позивача підлягають стягненню пеня у розмірі 2591,91 грн., 3% річних у розмірі 735,25 грн., втрати від інфляції у розмірі 2806,51 грн. за період з 04.12.2023 року по 04.12.2024 року Крім того, надані Позивачем розрахунки не були спростовані Відповідачем.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається Позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до Відповідача-1 ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з Відповідача-1 на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.,

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 395, 396, 526, 546, 549, 625, 988, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. ст. 29, 33, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) невиплачену частину страхового відшкодування у розмірі 9346,80 грн.

Стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) пеню у розмірі 2591,91 грн., 3% річних у розмірі 735,25 грн., втрати від інфляції у розмірі 2806,51 грн.

Стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.О.Матвєєва

16 квітня 2025 року