Справа № 461/5985/21 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/811/3881/24 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 02 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2024 року оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_2 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Галицького районного суду міста Львова від 04 жовтня 2021 року у справі № 461/5985/21 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором та залишено без розгляду заяву представника відповідачки ОСОБА_2 про перегляд згаданого заочного рішення від 04 жовтня 2021 року (а.с. 118-121).

Вищезгадану ухвалу від 02 грудня 2024 року оскаржив представник відповідачки.

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції «для продовження розгляду», покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм процесуального права.

Звертає увагу суду «на незначний пропуск строку, що складає лише 10 днів».

Вважає, що «судом не враховано, що місце проживання відповідача знаходиться на території можливих бойових дій, а саме Харківський район Харківської області».

Звертає увагу на те, що ряд суддів Великої Палати Верховного Суду висловили свою Окрему думку щодо постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 (провадження № 14-25цс24), якою керувався суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, яку вважає протиправною (а.с. 126-138).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року апеляційний розгляд справи було призначено на 10-00 год. 28 квітня 2025 року (а.с. 164), про що своєчасно (14-15.03.2025 року) належним чином повідомлено відповідачку (апелянта) ОСОБА_2 та її представника (автора апеляційної скарги) ОСОБА_1 (а.с. 167-170), однак згадані учасники справи в судове засідання не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи стверджується, що щонайпізніше відповідачці та її представнику, адвокату Боднарчуку А.М., стало відомо про заочне рішення Галицького районного суду міста Львова від 04 жовтня 2021 року у даній справі ще 30 вересня 2024 року, коли останній надіслав до суду заяву про надіслання йому копії цього рішення за адресою у місті Івано-Франківську (а.с. 90-91).

У поданій до суду 28.11.2024 року заяві про перегляд заочного рішення Галицького районного суду міста Львова від 04 жовтня 2021 року представник відповідачки сам зазначає, що згадане рішення було надісланим на його адресу 28.10.2024 року і просить поновити строк на подання цієї заяви - з посиланням на те, що відповідачка проживає у Харківській області в зоні активних бойових дій (а.с. 95-105).

Тобто, пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 04 жовтня 2021 року стороною відповідачки (апелянта) визнається.

Слід зауважити, що заява про перегляд заочного рішення суду не містить доводів стосовно того, що саме перешкоджало стороні відповідачки ознайомитися з заочним рішенням ще до 28.10.2024 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

В той же час, представник відповідачки у першій же заяві до суду (як вже зазначалося вище) просив надіслати копію заочного рішення суду саме на його (а не його довірительки) адресу у місті Івано-Франківську, а тому посилання на те, що відповідачка проживає у Харківській області в зоні активних бойових дій, не може бути визнано поважною причиною неподання її представником цієї заяви до суду у встановленні чинним законодавством строки, на що і звертає увагу представник АТ «Ідея Банк» (позивача) у поданому ним до суду Відзиві на апеляційну скаргу (а.с. 155-157), а тому доводи апеляційної скарги в цій частині до уваги прийматися не можуть.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається зі змісту статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Велика Палата Верховного Суду є постійно діючим колегіальним органом Верховного Суду (як найвищого суду у системі судоустрою України згідно статті 36 згаданого Закону), до складу якого входить двадцять один суддя Верховного Суду, і одним із її завдань є забезпечення однакового застосування судами норм права.

За наведених обставин суд першої інстанції у відповідності з вимогами цивільного процесуального права просто зобов`язаний був застосувати до спірних правовідносин висновки, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 (провадження № 14-25цс24), а тому доводи апеляційної скарги, які ставлять під сумнів ці висновки Великої Палати Верховного Суду, також до уваги прийматися не можуть.

Відтак, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з дотриманням вимог чинного цивільного процесуального законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої висновків оскаржуваної ухвали не спростовують, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 02 грудня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 28 квітня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.