Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3241/25
Номер провадження 2-н/711/300/25
УХВАЛА

Іменем України

про відмову у видачі судового наказу

16 квітня 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Петренко О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ,

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2025 року ТОВ «Холд Лімітед», через підсистему «Електронний суд», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вказаною заявою, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги ЖКГ (за спожитий природний газ), що виникла за період із 01.01.2019 до 30.04.2022, три відсотка річних, інфляційні втрати та судові витрати.

Підставою звернення ТОВ «Холд Лімітед» до суду із заявою про видачу судового наказу стало те, що ОСОБА_1 приєднався до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам шляхом підписання заяви-приєднання від 09.11.2016 та їй, як суб`єкту ринку природного газу, присвоєно ЕІС-код 56ХМ38А15440974О.

Пунктом 2.1 розділу ІІ Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2500 від 30.09.2015, визначено, що постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» здійснило постачання природного газу боржнику за адресою: АДРЕСА_1 , для використання в побуті.

05 липня 2024 року між ТОВ «Черкасигаз Збут» та ТОВ «Холд Лімітед» укладено договір про відступлення права вимоги №05/07-24, відповідно до умов якого, Первісний кредитор (ТОВ «Черкасигаз Збут») відступає, а Новий кредитор (ТОВ «Холд Лімітед») приймає право вимоги заборгованостей, строк оплат яких настав (Право вимоги), які виникли за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «Черкасигаз Збут» та побутовими споживачами за переліком та у сумах, які зазначені у додатку 1 до цього Договору.

Відповідно до Акту та Реєстру боржників - Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, ТОВ «Холд Лімітед» набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 у розмірі 49 876,67 грн.

Враховуючи вищевикладене, заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ у сумі 49 876,67 грн, 3 % річних у сумі 1902,15 грн, інфляційних втрат 7097,73 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 302,80 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2025 року означеній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 711/3241/25 та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Петренка О.В.

Частиною 7 ст.165 ЦПК України визначено, що суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

16 квітня 2025 року Придніпровським районним судом м. Черкаси був зроблений запит до Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника ОСОБА_1 .

Згідно відповіді із Єдиного державного демографічного реєстру №1297353 від 16.04.2025, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що у Придніпровському районі означеного населеного пункту.

Отже, керуючись ст.162 ЦПК України у взаємозв`язку із положеннями ч.1 ст.27 ЦПК України, розгляд заяви ТОВ «Холд Лімітед» про видачу судового наказу за загальними правилами підсудності підсудний Придніпровському районному суду м.Черкаси.

Суддя, дослідивши заяву та додані до неї документи вимогам ЦПК України, вважає вказати про таке.

Відповідно до ч. 1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1 ст.167 ЦПК України, розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають з повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Згідно п. 5 ч. 1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу 15.04.2025. З матеріалів заяви вбачається, що заявником заявлено вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.01.2019 до 30.04.2022 (абз.4 стр.3 заяви), що перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, тобто три роки.

Крім того суддя звертає увагу на той факт, що у доданому до заяви про видачу судового наказу розрахунку боргу по особовому рахунку № НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено період нарахування із січня 2019 року до березня 2025 року, однак, починаючи із березня 2022 року, сума боргу є незмінною і складає 49 876,67 грн.

Також із означеного розрахунку суддя встановив, що сальдо, станом на січень 2019 року, складає 18836,17 грн, однак обсяг газу, спожитий боржником у січні 2019 року, складає 0 м3, що свідчить про те, що сума боргу, що заявлена заявником до стягнення виникла у період, який передує січню 2019 року.

Отже, станом на день звернення заявника до суду із заявою про видачу судового наказу, минув загальний строк позовної давності щодо частини заявлених вимог, а саме щодо стягнення із боржника вартості спожитого природного газу за період із січня 2019 року до березня 2022 року включно, що свідчить про наявність спору між заявником та боржником про суму боргу, а тому підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Доводи заявника про те, що у зв`язку із запровадженими карантинними обмеженнями та введенням воєнного стану відбувалося зупинення перебігу строку позовної давності суддя відхиляє з огляду на таке.

Встановлення обставин зупинення перебігу строку позовної давності виходить за межі інституту наказаного провадження. Так, стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин зупинення строку позовної давності.

Водночас, пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. У протилежному випадку, вирішення питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника у порядку наказного провадження призведе до того, що боржник буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строку позовної давності, чим можуть бути обмежені права цього учасника справи.

З урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання позовної давності можливо лише у порядку позовного провадження.

Крім того у заяві про видачу судового наказу заявник вказує, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань боржником, крім основного боргу, підлягає стягненню як 3% річних, так і інфляційні втрати.

Як встановлено суддею із безпосередньо дослідженого розрахунку індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих ОСОБА_1 на суму заборгованості за спожитий природний газ, періодом нарахування означених складових є: 30.12.2023 - 07.04.2025.

Суддя, розглядаючи означену вимогу заявника, вважає зазначити про таке.

Розділом ІІ ЦПК України визначено як вимоги, за якими може бути видано судовий наказ (ст.161 ЦПК України), так і підстави для відмови у видачі судового наказу (ст.165 ЦПК України). Проте нормами означеного розділу ЦПК України не регламентовано право судді, розглядаючи заяву про видачу судового наказу, видати судовий наказ в частині вимог, що пред`явлені заявником до стягнення із боржника у безспірному порядку.

Це обумовлено тим, що суд, під час розгляду заяви про видачу судового наказу, не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України).

У зв`язку із викладеним, суддя дійшов висновку, що оскільки відсутні підстави для видачі судового наказу за заявою ТОВ «Холд Лімітед» про стягнення із боржника ОСОБА_1 боргу за спожитий природний газ в сумі 49 876,67 грн, на підставі п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, а розділом ІІ ЦПК України не передбачено право суду, що розглядає заяву про видачу судового наказу, видавати його лише у частині заявлених вимог, тому і у видачі судового наказу в частині стягнення індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих ОСОБА_1 на суму заборгованості за спожитий природний газ, за період із 30.12.2023 до 07.04.2025, - відсутні правові підстави.

Тому суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу як щодо вимоги про стягнення із боржника боргу за спожитий природний газ, так і щодо вимоги про стягнення індексу інфляції та 3 відсотків річних за період із 30.12.2023 до 07.04.2025.

Отже, доводи, що наведені у заяві про видачу судового наказу, не знайшли свого підтвердження, а тому суддя дійшов висновку, що наявні підстави, зокрема, визначені п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу.

Оскільки суддею відмовлено ТОВ «Холд Лімітед» у видачі судового наказу, тому, керуючись положеннями ч. 2 ст. 164 ЦПК України, сплачена сума судового збору заявнику не повертається. Водночас, у разі пред`явлення заявником позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ч.2 ст.164, п. 5 ч. 1 ст.165, ст.166, ч. 2 ст. 167, ст.258, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана суддею 16 квітня 2025 року.

Суддя: О. В. Петренко