Справа № 243/9829/24
Провадження № 2/243/290/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Малахової К.Р.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

вимоги позивача: про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,

учасники справи: не з`явились,

негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.02 грудня 2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що мати ОСОБА_2 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті залишилася спадщина у виді недоотриманої пенсії. На запит нотаріуса органом Пенсійного фонду України було надано відомості щодо наявності недоотриманої пенсії у сумі 58917,61 грн., після чого 30.10.2024 нотаріусом було видано позивачеві свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану суму недоотриманої пенсії.

01.11.2024 позивач звернувся із заявою про виплату недоотриманої пенсії, вказана заява надійшла на розгляд до ГУ ПФУ в Донецькій області. Рішенням від 05.11.2024 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача про виплату недоотриманої пенсії.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, посилаючись на положення ст. ст. 328, 1216, 1218, 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зазначаючи, що законодавством не визначено строк протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, та зауважуючи, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Посилаючись на порушення прав позивача, представник позивача просить стягнути на користь позивача в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію у сумі 58917,61 грн., що була нарахована та належала ОСОБА_3 , але не була отримана нею за життя.

2.Відповідачем надано відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що ОСОБА_3 перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримувала пенсію за віком. Знята з обліку з 01.06.2019 у зв`язку зі смертю, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з частиною другою статті 49 Закону № 1058, з урахуванням вимог статті 46 Закону № 1058 (не більше ніж за три року до дня звернення за отриманням пенсії). Датою звернення за отриманням пенсії у випадках смерті пенсіонерів є дата звернення визначеного нотаріусом спадкоємця з усіма передбаченими законодавством документами (аналогічні права належали спадкодавцю). При надані відповіді на запит нотаріуса щодо суми недоотриманої пенсії органи Пенсійного фонду України вказують розмір недоотриманих сум пенсій на дату формування довідки про суму недоотриманої пенсії та обов`язково зазначають, що розмір виплати може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на отримання даної виплати згідно свідоцтва про право на спадщину.

Для надання відповіді на лист державного нотаріуса Першої краматорської державної нотаріальної контори Донецької області Уварової Г.І. (далі - Нотаріус) Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 та в жовтні 2019 року надіслана довідка Нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 58917,61 грн за період з 28.10.2016 по 31.05.2019 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону № 1058. У листі зазначено, що залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 складає 58917,61 грн. у разі звернення за недоотриманою пенсією за померлу в жовтні 2019 року, сума розрахована за три роки. 01.11.2024 із заявою № 15934 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_2 . За результатом розгляду наданих документів у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 відмовлено у зв`язку з відсутністю недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 відповідно до вимог частини 1 статті 46 Закону №1058

З урахуванням наведеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

3.Представник позивача адвокат Богданов Є.В. не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, та пунктом четвертим резолютивної частини позовної заяви зазначене клопотання представника позивача розглядати справу за відсутності позивача та його представника.

4.Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, проте не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

5.Ухвалою суду від 06.12.2024 провадження по справі відкрито, призначено справу до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив.

6.Ухвалою суду від 04.03.2025 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

7.Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом.

8.ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 81 років у м. Горлівка Донецької області.

9.25.10.2019 д ержавним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Донецької області заведено спадкову справу № 891/2019 до майна померлої ОСОБА_3 .

10.За відомостями УПФУ у м. Краматорську Донецької області від 30 жовтня 2019 року, наданими у відповідь на запит нотаріуса, недоотримана пенсія померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , становить 58917,61 грн. З урахуванням положень ст. 46 Закону України № 1058.

11.30.10.2024 державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І. видане свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-2229, за змістом якого спадкоємцем майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , є її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії в сумі 58917,61 грн.

12.Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 05.11.2024 ОСОБА_2 відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_3 у зв`язку з виявленими порушеннями чинного законодавства, а саме вимог ст. 46 Закону України № 1058 - заява про виплату недоотриманої пенсії надійшла 01.11.2024, а ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто пройшло більше ніж три роки, тому недоотримана пенсія відсутня.

V. Оцінка суду.

13.Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

14.Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

15.До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

16.Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

17.Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

18.Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

19.За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

20.Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

21.Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

22.Як зазначається представником позивача за змістом позовної заяви та визнається відповідачем за змістом відзиву на позов, спадкодавець ОСОБА_3 була пенсіонером та перебувала на обліку в ГУ ПФУ Донецької області як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території. На запит нотаріуса відповідачем надано відомості про наявність недоотриманої пенсії в сумі 58917,61 грн., на підставі яких нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину за законом.

23.Однак, відповідач відмовив позивачеві у виплаті недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, обґрунтовуючи свою відмову пропущенням трирічного строку з посиланням на ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

24.Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

25.Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

26.Заперечення відповідача не спростовують підстав позову і не приймаються судом до уваги, оскільки право позивача на вищевказану суму недоотриманої пенсії посвідчене свідоцтвом про право на спадщину, яке в контексті положень ст. 66 Закону України «Про нотаріат» є процесуальним нотаріальним актом, що засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця та є для спадкоємця основним правовстановлюючим документом. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнано, неоспорене та є чинним, доказів визнання його недійсним чи внесення до нього змін відповідачем не надано. За таких обставин, сума недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, відповідає сумі, визначеній нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину, та становить 58917,61 грн.

27.Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 58917,61 грн., нарахованої пенсіонеру ОСОБА_3 і не виплаченій їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача та посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

28.Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

29.Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом у відповідності до Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн. З огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути зазначену суму судового збору.

30.Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. з урахуванням заперечень представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.

31.Зі змісту п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

32.Відповідно до ч. ч. 3,4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

33.Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

34.Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

35.Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «Баришевський проти України», «Двойних проти України», «Меріт проти України»).

36.За висновками ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

37.Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, однією із особливостей процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Такий висновок відповідає позиціям КАС у складі ВС у постанові від 26.06.2019 року у справі № 813/481/18, ОП КГС у складі ВС у постанові № 925/1137/19 від 22.01.2021, КАС у складі ВС у постанові від 21.01.2021 року у справі № 280/2635/20, та відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

38.Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Богданов Євген Володимирович, що підтверджується ордером на надання правничої допомоги серії АН № 1496973 від 22.11.2024 та договором про надання правової допомоги № 02/11-24 від 22 листопада 2024 року.

Згідно умов договору про надання правової допомоги від 22.11.2024, укладеного між адвокатом Богдановим Є.В. та позивачем ОСОБА_2 , адвокат Богданов Є.В. зобов`язався надати ОСОБА_2 за його доручення необхідну правову допомогу, зміст та обсяг якої визначено договором та додатками до нього, а ОСОБА_2 , в свою чергу, зобов`язався оплатити надання правової допомоги. Підставою для сплати гонорару є додаток до цього договору, в якому визначеного порядок сплати гонорару.

Згідно Додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 02/11-24 від 22.11.2024 ОСОБА_2 22.11.2024 року доручив адвокату Богданову Є.В. надати правову допомогу у вигляді складання та подання позовної заяви про стягнення недоотриманої пенсії.

Додатком № 2 до договору про надання правової допомоги № 02/11-24 від 22.11.2024 розмір гонорару та перелік послуг визначено, що з метою захисту інтересів та для досягнення бажаного результату надаються наступні юридичні послуги: складання та подання до суду не пізніше 06.12.2024 позовної заяви про стягнення недоотриманої пенсії. Гонорар за надання цієї послуги дорівнює 5000 грн. та сплачується в наступному порядку: 2000 грн. не пізніше 29.11.2024, 3000 грн. не пізніше 06.12.2025. Сторони домовились, що адвокат не приймає участь в судових засіданнях.

Як вбачається з наданих представником позивача квитанцій, адвокат Богданов Є.В. прийняв від ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги № 02/11-24 від 22.11.2024: 25.11.2024 2000 грн., 02.12.2024 - 3000 грн.

Таким чином, вартість фактично наданих та оплачених послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму у розмірі 5000 грн.

39.Враховуючи приписи ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги домовленість між позивачем та адвокатом Богдановим Є.В. щодо строків та порядку сплати адвокатських послуг, закріплених в додатку до договору між ними.

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення питання про розподіл судових витрат суд оцінює розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

40.За викладених обставин, суд вважає понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. дійсними, необхідними, розумними, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 321, 1216-1218, 1227 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги Богданова Євгена Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, задовольнити.

2.Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 58917 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот сімнадцять) гривень 61 коп., що входить до складу його спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-2229 від 30.10.2024, виданого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повний текст рішення суду виготовлений 18.04.2025.

Суддя О.О. Соловйова