ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1401/25 Справа № 214/970/24 Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І.Б. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

за участю секретаря Черняєвої С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №214/970/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк»,

на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2024 року,

встановив:

У січні 2024 року АТ «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.06.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Z06.00408.005399880.

Позивач свої зобов`язання повністю виконав, надавши відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 74 944,00 гривень, що підтверджується меморіальними ордерами, копії яких додаються.

Станом на дату подачі позовної заяви відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконав, суму боргу не сплатив, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду.

Представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 130 378, 87 гривень та судовий збір в розмірі 3 028 гривень.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2024 року позов АТ «Ідея Банк» залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання.

В апеляційній скарзі представник АТ «Ідея Банк», посилаючись на неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не взяв до уваги, що у позовній заяві АТ «Ідея Банк» просив суд розглядати справу за його відсутності та за наявними в матеріалах справи доказами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга АТ «Ідея Банк» підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено доказами, 25.06.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Z06.00408.005399880.

Позивач свої зобов`язання повністю виконав, надавши відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 74 944,00 гривень, що підтверджується меморіальними ордерами, копії яких додаються.

Станом на дату подачі позовної заяви відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконав, суму боргу не сплатив.

Представник позивача ОСОБА_2 до зали судового засідання не з`явилась, а саме: 05.08.2024 року та 07.10.2024 року.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, не з`явились, про причини неявки суд не повідомляли, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надавали, а тому, є підстави для застосування положень ст.ст.233,257 ЦПК України.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (пункт 2 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача». Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19, від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 тощо».

У справі, що переглядається при залишенні без розгляду позову суд першої інстанції вказав, що представник позивача ОСОБА_2 до зали судового засідання не з`являється, а саме: 05.08.2024 року та 07.10.2024 року, будучи належним чином повідомленою про день і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляла, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надавала.

Але, з матеріалів справи вбачається, що 31.01.2024 року на адресу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу надійшла позовна заява АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу (а.с. 1). В прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача та за наявними в матеріалах справи доказами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У випадку ухвалення рішення, просить направити виконавчі листи на зазначену адресу.

Отже, позивач - АТ «Ідея Банк», користуючись своїми процесуальними правами, подало до суду клопотання про розгляд справи без його участі, що залишилось поза увагою суду першої інстанції (а.с.2 зворот).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції передчасно застосував до поданої позивачем позовної заяви наслідки, що передбачені пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є обґрунтованими.

Відповідно п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами, передбаченими процесуальним законом.

Керуючись ст. 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2024 року скасувати і направити справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді:

Повний текст постанови складено 16 квітня 2025 року.

Головуючий О.І. Корчиста