Справа № 196/344/25
№ провадження 2-о/196/51/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Костюкова Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в с-щі Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Царичанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю № 00049 виданий 18 листопада 1993 року Царичанською селищною Радою народних депутатів Царичанського району Дніпропетровської області саме померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який на день смерті проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно.

Спадкоємцями за законом на день смерті ОСОБА_2 були його батьки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які на даний час померли, донька ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 від своїх часток на спадкове майно відмовились, подавши відповідні заяви до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори.

Зазначила, що спадщину прийняла у встановлений законом строк та 10 серпня 2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частки квартири за АДРЕСА_2 та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2.4900 гектарів, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №159139 від 07.08.2007 р.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 березня 2025 року державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю., їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0.1500 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої на території с-ща Царичанка Царичанської селищної ради, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю №00049 виданий 18 листопада 1993 р. Царичанською селищною Радою народних депутатів Царичанського району Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_2 , а згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 17 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, помер ОСОБА_2 .

Даний факт має для неї юридичне значення і іншим порядком підтвердити його не має можливості, тому вона вимушена звернутися до суду з даною заявою.

Просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю № 00049 виданий 18 листопада 1993 року Царичанською селищною Радою народних депутатів Царичанського району Дніпропетровської області належить саме померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами окремого провадження.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилась, надавши до суду заяву з проханням дану справу слухати без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю, прохає задовольнити.

Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечують.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 чоловік заявниці ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 17.07.2012 р. (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно.

Спадкоємець за законом - заявниця ОСОБА_1 прийняла спадщину в установлений законом строк та отримала 10.08.2017 р. свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцеві ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.06.1994 р. Царичанським виробничим об`єднанням житлового-комунального господарства, право власності зареєстровано 21.06.1994 р. Царичанським БТІ в реєстровій книзі №14, номер запису 2313 (а.с.8), та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2.4900 гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, що належала спадкодавцеві ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №159139 від 07.08.2007 р. (а.с.9)

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2025 р. державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю., заявниці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0.1500 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої на території с-ща Царичанка Царичанської селищної ради, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю № 00049 виданий 18 листопада 1993 р. Царичанською селищною радою народних депутатів Царичанського району Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_2 , а згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, помер ОСОБА_2 (а.с.13).

Згідно рішення виконавчого комітету Царичанської селищної ради народних депутатів Дніпропетровської області від 19.05.1993 р. №137 "Про розгляд заяв громадян про виділення їм земельних ділянок під будівництво індивідуальних житлових будинків", вирішено виділити земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку згідно генплану забудови та планіровки, будівельного паспорту ОСОБА_2 в АДРЕСА_3 га (а.с.10).

Отже, як встановлено судом, різниця у написанні ім`я спадкодавця ОСОБА_2 ОСОБА_2 , у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 17.07.2012 р., та Державному акті на право приватної власності на землю № 00049 від 18.11.1993 р. є технічною опискою.

Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 319, 354, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 14 червня 2002 року, рнокпп НОМЕР_3 ,зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа - Державного акту на право приватної власності на землю №00049, виданого 18 листопада 1993 року Царичанською селищною Радою народних депутатів Царичанського району Дніпропетровської області, саме ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.04.2025 року.

Суддя: Д.Г.Костюков