КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/15659/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6909/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Кирилюк Г.М., Саліхова В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Марченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скаргиОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року та на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді Заставенко М.О., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідекс Машинері» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року представник ТОВ «Лідекс Машинері» - адвокат Валько І.В. звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лідекс Машинері» компенсацію заподіяної шкоди майну в розмірі 97 049,58 грн. та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 7 000 грн., а загалом 104 049,58 грн. (а.с. 1-7).

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що ТОВ «Лідекс Машинері» є власником автомобіля «BMW X7», 2022 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

22.05.2024 приблизно о 16-30 год. по вул. Харківське шосе, 21/1 в м. Києві водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , порушила Правила дорожнього руху, зокрема, не вибрала безпечної швидкості та не дотрималася безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «BMW X7», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого були пошкоджені транспортні засоби.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.06.2024 у справі № 753/10566/24 ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль позивача отримав механічні ушкодження, які ускладнювали його повсякденне пересування.

Відповідно до Висновку експерта № 115 від 02.07.2024 про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженнями транспортного засобу «BMW X7», д.н.з. НОМЕР_1 , встановлено, що вартість матеріального збитку складає 304 549,58 грн. За підготовку висновку експерта сплачено 7 000,00 грн.

Відповідачці було направлено вимогу про відшкодування заподіяної шкоди від 16.07.2024 про сплату 278 913,79 грн. матеріальної шкоди та 7 000,00 грн. витрат на експертизу, яка залишилася без відповіді.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована за полісом №АТ/5565882 та додатковим договором № АП-0516748 в ПАТ «НАСК «Оранта». Страхова компанія здійснила виплату компенсації за завдані збитки трьома платежами: 24.06.2024 - 25 635,79 грн., 07.08.2024 - 131 864,21 грн. та 07.08.2024 - 50 000,00 грн. Загальна сума страхового відшкодування становить 207 500,00 грн., з яких 157 500,00 грн. за основним полісом та 50 000,00 грн. за додатковим полісом. Однак, загальна сума виплаченого страхового відшкодування є недостатньою для повного відшкодування збитків, що залишило частину витрат на відновлення автомобіля «BMW X7», д.н.з. НОМЕР_1 , некомпенсованою. Залишок непогашеної суми шкоди становить 97 049,58 грн. З огляду на зазначене, позивач вважав, що ОСОБА_1 , як винуватиця ДТП, зобов`язана відшкодувати залишкову суду збитків у розмірі 104 049,58 грн. (а.с. 1-7).

15.10.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_1 , в якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 17.06.2024 ПАТ НАСК «Оранта» було складено протокол огляду транспортного засобу в межах страхової справи № 24-33-9204 та визначено наявні ушкодження ТЗ для виплати страхового відшкодування. Свої зобов`язання перед позивачем страхова компанія виконала та сплатила йому 207 500,00 грн., з яких 157 500 грн. за основним полісом, 50 000 грн. за додатковим полісом страхування. Визначений експертом розмір матеріальної шкоди 304 549,58 грн. перевищує ліміт відповідальності, встановлений у полісі. Вважає вказаний висновок однобічним і упередженим, оскільки виконаний за заявою позивача, інший учасник ДТП про проведення експертизи не повідомлявся та не залучався, що позбавило відповідача можливості надати свої пояснення та зауваження. Вартість зазначеного у висновку матеріального збитку завищена з урахуванням обставин ДТП та визначено без урахування попередньої участі вказаного транспортного засобу в інших ДТП, тобто без відмежування та врахування наявних пошкоджень/несправностей, які даний автомобіль мав перед ДТП. Остання участь даного автомобіля в ДТП мала місце в квітні 2024 року. Пошкодження транспортних засобів у ДТП, що мала місце 22.05.2024 по вул. Харківське шосе, 21/1 в м. Києві не могли бути значними. Разом з тим, позивач не надав суду жодних доказів щодо повного відновлення пошкоджень транспортного засобу марки «BMW X7», д.н.з. НОМЕР_1 , за попередніми ДТП до моменту нової події, у вигляді рахунку-фактури СТО, платіжного документа про оплату ремонту, акту виконаних робіт, тощо (а.с. 46-47).

21.10.2024 до суду від представника ТОВ «Лідекс Машинері» - адвоката Валька І.В. надійшла відповідь на відзив, в якому останній зазначив, що на момент ДТП 22.05.2024 автомобіль не мав ушкоджень, так як за тиждень до ДПТ був повністю відремонтований на СТО офіційного дилера. Щодо пошкодження автомобіля, то перелік пошкоджень зафіксований на схемі місця ДТП, яка була складена працівниками поліції, і зазначено наступні пошкодження: задній бампер, парктронік. В подальшому, експерт у Акті огляду колісного транспортного засобу, теж відобразив вказані пошкодження, деталізувавши їх і описавши скриті ушкодження автомобіля. Підтримував позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 58-59).

Рішенням Дарницького районного суду міста Києві від 18 грудня 2024 року позовні вимоги ТОВ «Лідекс Машинері» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лідекс Машинері» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП - 97 049,58 грн., витрати на проведення експертного дослідження - 7 000 грн, та витрати по сплаті судового збору - 3 028 грн., а всього: 107 077,58 грн. (а.с. 68-71).

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року заяву представника позивача Валька І.В. про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лідекс Машинері» витрат на правничу допомогу у розмірі 24 000 грн. (а.с. 82-84).

Не погодившись з рішенням районного суду, 13 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким залишити без задоволення позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 87-88).

На обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, порушуючи принцип змагальності сторін, ухвалив рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Вказувала, що свої зобов`язання перед позивачем ПАТ НАСК «Оранта» виконало та сплатило йому 207 500,00 грн., з яких 157 500 грн. за основним полісом, 50 000 грн. за додатковим полісом страхування. Висновок експерта, наданий позивачем, є однобічним і упередженим, оскільки виконаний за заявою позивача, інший учасник ДТП про проведення експертизи не повідомлявся та не залучався, що позбавило відповідача можливості надати свої пояснення та зауваження. Вартість зазначеного у висновку матеріального збитку завищена з урахуванням обставин ДТП (механізм виникнення пошкоджень та швидкість транспортного засобу відповідача на момент ДТП була близько 5-10 км/год під час руху у щільному потоці) та визначена без урахування попередньої участі вказаного транспортного засобу в інших ДТП, тобто без відмежування та врахування наявних пошкоджень/несправностей, які даний автомобіль мав перед ДТП (остання участь Т/З у ДТП мала місце у квітні 2024 року, а кошторисна вартість ремонту склала від 00 грн.). Відтак, пошкодження транспортних засобів у ДТП, що мала місце 22 травня 2024 року близько 16 год. 30 хв. по вул. Харківське шосе, 21/1 у м. Києві, не могли бути значними.

Разом з тим, позивач приховав факт та не надав до суду жодних доказів щодо повного відновлення пошкоджень транспортного засобу марки «BMW X7», д.н.з. НОМЕР_1 , за попередніми ДТП у вигляді рахунку-фактури СТО, платіжного документа про оплату ремонту, акту виконаних робіт, тощо.

При визначенні судом розміру матеріального збитку враховано висновок експерта за № 115 від 02.07.2024 року та розрахунок офіційного дилера АВТ Баварія Київ за № ABL00060604 від 23.05.2024 року, де відображено пошкодження з їх деталізацією (описом прихованих ушкоджень), із використанням запчастин, о підлягають заміні та їх вартості в кількості 12 позицій, що явно суперечать ремонтній калькуляції за № 115PV4 від 02.07.2024 року, із визначенням у ній же 14 позицій запчастин, що підлягають заміні, а саме: додаткового глушника (18 30 8 470 077) вартістю 50 448 грн., розетка (51 12 5 AID D44) вартістю 5 628 грн., панель ЗШ ПР вихл.тр. (51 12 5 А5С ВЕ5) вартістю 9 095 грн. і панель ЗШ ПР вихл.тр. (51 12 5 А5С ВЕ6) вартістю 9 096 грн., ремонтні роботи розетку зняти/встановити 400 грн., додатковий глушник зняти/встановити 1900 грн. з загальною вартістю 76 568 грн. Відтак, порівняльний аналіз наданих позивачем доказів спростовує дійсний розмір завданої шкоди.

Вказувала, що в суді першої інстанції заявляла клопотання про здійснення розгляду цивільної справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін та про бажання заявити клопотання про призначення у справі інженерно-технічної експертизи. Однак, суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному розгляду та позбавив відповідача можливості права змагальності, ухваливши рішення в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 87-88).

24 березня 2025 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ТОВ «Лідекс Машинері» - адвоката Валька І.В., в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (а.с. 135-136).

Не погодившись з додатковим рішенням районного суду, 31 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Лещенко С.О. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване додаткове рішення та ухвалити нове, яким зменшити розмір стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лідекс Машинері», понесених витрат на правничу допомогу з 24000 до 3000 грн. (а.с. 142-146).

На обґрунтування скарги зазначав, що витрати на правничу допомогу в розмірі 24 000 грн. є занадто завищеними, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану іншої сторони (відповідача), також з огляду кількості підготовлених процесуальних документів, ціни позову та малозначності дано справи. Відповідач вважає, що заявлені витрат на правову допомогу не в повній мірі відповідають критерію розумності їхнього розміру, а їх відшкодування має надмірний характер.

Вказував, що відповідач будь-якого об`єкту нерухомого та рухомого майна на праві власності не має; у шлюбі не перебуває та самостійно виховує неповнолітнього сина, що в умовах відсутності майнових активів значно ускладнює її фінансовий стан, і відповідно даний розмір витрат на правничу допомогу (24 000 грн.) разом з відшкодуванням майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, для відповідача є непосильним (а.с. 142-146).

11 квітня 2025 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ТОВ «Лідекс Машинері» адвоката Валька І.В., в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення без змін (а.с. 179-183).

Протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів від 23 квітня 2025 року здійснено заміну суддів Борисової О.В., Шкоріної О.І., у зв`язку з їх відпусткою, на суддів Саліхова В.В., Кирилюк Г.М. (а.с. 184-185).

У судовому засіданні ОСОБА_1 , її представник - адвокатЛещенко С.О. підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити. Представник позивача - адвокат Валько І.В. заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22.05.2024 приблизно о 16-30 год. по вул. Харківське шосе, 21/1 в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості та не дотрималася безпечної дистанції внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем марки «BMW X7», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила пункти 12.1., 13.1. ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 11).

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.06.2024 у справі № 753/10566/24 ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с. 11).

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом № АТ/5565882 з лімітом відповідальності за шкоду майну 160 000,00 грн., франшиза - 2 500,00 грн., та договором № АП-0516748 від 30.04.2024 (а.с. 27).

24.06.2025 ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило ТОВ «Лідекс Машинері» 25 630,79 грн. страхового відшкодування по договору № АТ/5565882 від 30.04.2024 (а.с. 28).

07.08.2024 ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило ТОВ «Лідекс Машинері» 131 864,21 грн. страхового відшкодування по договору № АТ/5565882 від 30.04.2024 (а.с. 29).

07.08.2024 ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило ТОВ «Лідекс Машинері» 50 000 грн. страхового відшкодування по договору № АП-0516748 від 30.04.2024 (а.с. 30).

З метою визначення дійсного розміру вартості матеріального збитку, завданого транспортного засобу марки «BMW X7», д.н.з. НОМЕР_1 , позивач ТОВ «Лідекс Машинері» звернулось до судового експерта «Петрушанко В.Ф.».

Згідно з Висновком експерта № 115 від 02.07.2024 про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженнями транспортного засобу «BMW X7», державний номерний знак НОМЕР_1 , встановлено, що вартість матеріального збитку складає 304 549,58 грн. (а.с. 12-22).

За проведення експертизи автомобіля експерта позивачем було сплачено 7 000,00 грн. (а.с. 23-24).

16 липня 2024 року позивачем було направлено на адресу ОСОБА_1 вимогу про компенсацію заподіяною шкоди, в якій позивач просив в семиденний строк з моменту отримання вимоги відшкодувати шкоду ТОВ «Лідекс Машинері» за пошкодження автомобіля «BMW X7», д.н.з. НОМЕР_1 , в розмірі 278 913,79 грн. та 7000 грн. витрат на експертизу (а.с. 25).

23 липня 2024 року ОСОБА_1 було отримано лист позивача, що підтверджується трекінгом поштового відправлення (а.с. 26).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стаття 1192 ЦК України встановлює, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Системний аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. Особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.

У цій справі суд враховує і застосовує висновок про застосування норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, у подібних правовідносинах, у якому вона зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).

Статтею 1194ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лідекс Машинері» компенсацію заподіяної шкоди майну в розмірі 97 049,58 грн. та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 7 000 грн., посилаючись на те, що згідно з висновком експерта № 115 від 02.07.2024 про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженнями транспортного засобу «BMW X7», д.н.з. НОМЕР_1 , встановлено, що вартість матеріального збитку складає 304 549,58 грн., за підготовку висновку експерта сплачено 7 000,00 грн. При цьому, страхова компанія здійснила виплату компенсації за завдані збитки на загальну суму страхового відшкодування 207 500,00 грн., однак, загальна сума виплаченого страхового відшкодування є недостатньою для повного відшкодування збитків, що залишило частину витрат на відновлення автомобіля «BMW X7», д.н.з. НОМЕР_1 , некомпенсованою.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, виходи з того, що позивачеві від страхової компанії було виплачено - 207 500,00 грн. Отже, розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню з відповідача: 304 549,58 грн. (вартість матеріального збитку) - 207 500,00 грн. (сума страхового відшкодування від страхової компанії) + 7 000,00 грн. (вартість проведення експертизи) = 104 049,58 грн., які і підлягають стягненню з відповідача. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами встановлені під час розгляду справи обставини, клопотання про призначення у справі експертизи з приводу визначення розміру заподіяної шкоди не подавала.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Оскільки позивачем доведено факт заподіяння належного йому транспортному засобу матеріальних збитків винними діями відповідачки ОСОБА_1 та виплату позивачу страховою компанією ПАТ «НАСК «Оранта» вартості матеріального збитку у розмірі 207 500 грн., законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача різниці між сумою вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у розмірі 304 549,58 грн. та сумою страхової виплати 207 500 грн., що складає 97 049,58 грн. та 7000 грн. витрат на проведення експертизи.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянтки, що вартість зазначеного у висновку експерта, наданого позивачем, матеріального збитку завищена з урахуванням обставин ДТП(механізм виникнення пошкоджень та швидкість транспортного засобу відповідача на момент ДТП була близько 5-10 км/год під час руху у щільному потоці), оскільки відповідачка не спростувала наведені позивачем розрахунки розміру завданої шкоди, здійснених на її замовлення експертних висновків не надала, клопотання про проведення судової експертизи у встановленому порядку не заявляла до суду першої інстанції.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання апелянтки на те, що позивач приховав факт та не надав до суду жодних доказів щодо повного відновлення пошкоджень транспортного засобу марки «BMW X7», д.н.з. НОМЕР_1 , за попередніми ДТП, оскільки з відповіді на відзив вбачається, що позивач не заперечував вказаного факту та зазначив, що автомобіль було відремонтовано 13.05.2024 року, на підтвердження чого долучив до відповіді на відзив акт виконаних робіт від 13.05.2024 року АВТ Баварія Київ (а.с. 58-61).

Колегія суддів також критично оцінює доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не було розглянуто клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, оскільки таке не привело до неправильного вирішення справи по суті спору.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Щодо апеляційної скарги на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Частиною 8 ст. 141 ЦКП України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві представник позивача навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого розмір витрат склав 30 000 грн. Також зазначив, що остаточний розрахунок буде наданий протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення (а.с. 5).

Дарницьким районним судом міста Києва 18 грудня 2024 року ухвалено рішення у справі, а 20 грудня 2024 року представником ТОВ «Лідекс Машинері» - адвокатом Вальком І.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу разом з доказами понесення таких витрат (а.с. 74-80).

У заяві про ухвалення додаткового рішення представник ТОВ «Лідекс Машинері» - адвокат Валько І.В. просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лідекс Машинері» судові витрати на правову допомогу в сумі 24 000,00 грн. (а.с. 74-75).

На підтвердження витрат на правову допомогу до суду першої інстанції надано: копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1639517 (а.с. 36), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 685 (а.с. 35), копію договору № 533/24 про надання правничої допомоги від 27 червня 2024 року (а.с. 31-32), копію додатку № 1 від 27.06.2024 року до договору про надання правничої допомоги № 533/24 від 27.06.2024 року (а.с. 33), копію акту-розрахунку № 1 прийому-передачі послуг від 30 серпня 2024 року (а.с. 76), копію акту-рахунку № 2 прийому-передачі послуг від 30 жовтня 2024 року (а.с. 78), копію платіжної інструкції № 443, копію платіжної інструкції № 580 (а.с. 79).

Відповідно до копії Договору № 533/24 про надання правничої допомоги від 27.06.2024, наданої представником позивача до позову, сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) та порядок їх оплати визначені у додатку (п. 4.1. договору).

Згідно Додатку № 1 від 27.06.2024, зокрема, вартість представництва у суді складає 2 000 грн. за 1 годину роботи (а.с. 33).

Відповідно до Актів-рахунків № 1 та № 2, вартість підготовки позову складає 20 000 грн. (20 год.), вартість підготовки відповіді на відзив складає 4 000 грн. (2 год.) (а.с. 76, 78).

Позивачем сплачено вартість послуг з правничої допомоги, що підтверджується платіжною інструкцією № 443 від 10.09.2024 на суму 20 142,20 грн., та платіжною інструкцією № 580 від 14.11.2024 на суму 4 098,99 грн. (а.с. 77,79).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Поряд з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Врахувавши вищевказане, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просив стягнути з відповідачки за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, є завищеним.

Колегія суддів вважає, що є необґрунтованими витрати на правничу допомогу щодо підготовки позову - 20 000 грн. (20 год.), а також підготовки відповіді на відзив - 4 000, оскільки такий розмір не відповідає складності справи, наданим адвокатом обсягом послуг та не відповідає критерію розумності, відтак, розмір витрат за вказані послуги колегія суддів вважає за необхідне зменшити з 20 000 грн. до 3 000 грн. та з 4000 грн. до 1500 грн.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення слід змінити шляхом зменшення суми витрат на правничу допомогу з 24 000 грн. до 4 500 грн.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року - залишити без змін.

Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року - змінити, зменшити суму стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідекс Машинері» (код ЄДРПОУ - 41132910) витрат на правничу допомогу з 24 000 грн. до 4 500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 24 квітня 2025 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Г.М. Кирилюк

В.В. Саліхов