Провадження № 2/361/6250/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.25

13 березня 2025 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

при секретарі Бондар Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бровари у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне.

У 2014 році познайомилась з ОСОБА_2 , який на той момент мав інше прізвище та ім`я - « ОСОБА_3 » - та змінив його на « ОСОБА_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 .

Між ними виникла взаємна симпатія, яка переросла у кохання та взаємну повагу, при цьому сторони не проживали разом, спільного господарства не вели. У лютому 2015 року позивачка завагітніла, та коли ОСОБА_2 про це дізнався, то з червня 2015 року припинив відносини з позивачкою, факту свого батьківства не визнавав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась дочка ОСОБА_4 . У свідоцтві про народження на підставі ч.1 ст. 135 СК України, за її вказівкою в графі «батько дитини» записаний « ОСОБА_5 », оскільки у шлюбі з відповідачем вона не перебувала і на час народження дочки стосунки з ним не підтримувала. Відповідач відмовляється добровільно внести зміни до актового запису про народження дитини, хоча і знає, що біологічним батьком дитини є він. Незважаючи на це позивач бажає визнати відповідача батьком дитини, щоб у подальшому їх дочка могла отримувати повноцінне забезпечення, оскільки вона самостійно не може забезпечити належне утримання дитини.

Також, 15.08.2024р. у ТОВ «Генкод Діагностик» у відповідача ОСОБА_2 та дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було взято зразки ротової змазки для проведення експертизи для встановлення батьківства. Відповідно до результату дослідження №MGU 0910 від 15.08.2024р., ймовірність батьківства ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_4 становить 99,99%.

Тому просила суд визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внести зміни до актового запису про народження дитини та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача.

Сповіщені належним чином про час та дату розгляду справи позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 до зали суду не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Сповіщений належним чином про час та дату розгляду справи відповідач ОСОБА_2 до зали суду не з`явився, направив на адресу суду в якій він позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі, вказавши, що визнає своє батькіство щодо дитини ОСОБА_4 , не заперечує проти позовних вимог позивача та просив справу розглянути без його участі.

Зважаючи на те, що справа розглядається за відсутності сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, примирення сторін проводиться в порядку, встановленому статтями 189, 190 ЦПК України.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 25.11.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 про що складено відповідний актовий запис №3453. ЇЇ батьками записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Інформація про батька вказана зі слів матері в розумінні ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідача до ч.1 ст. 135 СК України.

У справі мається заява відповідача про визнання позову, в якій ОСОБА_2 визнав своє батьківство щодо дитини ОСОБА_4 .

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч. 2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Будь-яких доказів на спростування доводів позивача на батьківство суду не надано, більше того відповідач визнав себе батьком малолітньої ОСОБА_4 .

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Суд встановив, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують біологічне батьківство ОСОБА_2 щодо малолітньої ОСОБА_4 , тому в інтересах дитини позов підлягає задоволенню, а також підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Щодо стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів та доходів відповідача , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів по якій позивачка була звільнена від її сплати .

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 125, 126, 128, 134, 180, 181, 183 Сімейного кодексу України, ст. 12, 133, 141, 247, 263-265, 352, 354, 367 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства та стягнення аліментів - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , орган видачі 3213, РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) - батьком малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - внести зміни в актовий запис №3453, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 25 листопада 2015 року, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначивши у графі «батько» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , орган видачі 3213, РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , орган видачі 3213, РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 - на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт громадянина України № НОМЕР_5 , орган видачі - 5919, РНОКПП: НОМЕР_6 - аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 (чотири тисячі) грн. 00 коп., починаючи від дня пред`явлення заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , орган видачі 3213, РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 - на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт громадянина України № НОМЕР_5 , орган видачі - 5919, РНОКПП: НОМЕР_6 - понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , орган видачі 3213, РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 - на користь держави судовий збір 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Писанець Н.В.