Провадження №2/359/1046/2025
22 квітня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Семенюти О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
1. Короткий зміст доводів предявленого позову.
У листопаді 2024 рокуОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 20 травня 1985 року її батьку ОСОБА_5 та членам його родини дружині ОСОБА_6 (на тепер її прізвище ОСОБА_3 ), дочці ОСОБА_7 (на тепер ОСОБА_2 ), тещі ОСОБА_8 та сину тещі ОСОБА_9 було видано ордер №643 на право заняття квартири АДРЕСА_1 .На тепер в цьому об`єкті нерухомого майна зареєстровано місце проживання матері та брата позивача ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Відповідачі з 1993 переїхали на постійне місце проживання в російську федерацію, з того часу не проживають в спірній квартирі, за комунальні послуги не сплачують. Останній раз вони приїжджали в м. Бориспіль в 2011 році, на День народження сина позивача. Тому ОСОБА_2 просить суд визнати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.
Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 6 листопада 2024 року (а.с.20) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_2 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 15 листопада 2024 року (а.с.26) позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 2 грудня 2024 року (а.с.30) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 30 січня 2025 року (а.с.44) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.
На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоколу судового засідання від 22 квітня 2025 року, проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідачів.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилась у судове засідання, відзив на позов не надали. Відповідачі у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується численною судовою кореспонденцією (а.с.36, 37, 46, 47, 61, 62).
3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_7 . Її батьком є ОСОБА_5 , а матір`ю - ОСОБА_6 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 8 липня 1982 року (а.с.65).
З ордера №643, виданого 20 травня 1985 року виконавчим комітетом Бориспільської міської ради депутатів (а.с.14), вбачається, що ОСОБА_5 та членам його родини дружині ОСОБА_6 , дочці ОСОБА_7 , тещі ОСОБА_8 та сину тещі ОСОБА_9 було видано ордер на право заняття квартири АДРЕСА_1 .
3 березня 2006 року ОСОБА_7 уклала з ОСОБА_12 шлюб, після реєстрації якого позивачу було присвоєно прізвище « ОСОБА_13 ».
З довідок відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бориспільськоїміської ради від 1 жовтня 2024 року та 12 листопада 2024 року (а.с.17, 24, 25) вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 .
Ці обставини свідчать про те, що спірні правовідносини регулюються главою 2 «Користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду» ЖК України.
4. Норми матеріального права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Згідно з ч.1, ч.2 ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ч.2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з житлового приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
З акта обстеження житлово-побутових умов від 21 вересня 2024 року (а.с.64) вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 фактично проживають ОСОБА_2 , її син ОСОБА_14 та чоловік ОСОБА_15 .
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_16 суду показала, що вона є сусідкою ОСОБА_2 та проживає в квартирі АДРЕСА_2 з 1989 року. Тому їй відомо про те, що приблизно з 1993-1994 року матір та брат позивача ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) покинули квартиру АДРЕСА_1 та поїхали жити в м. москва. З того часу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приїжджали в Україну лише на День народження сина ОСОБА_2 , коли йому виповнилось 5 років, тобто 14 років тому назад. На тепер в квартирі живе позивач, її син ОСОБА_17 та чоловік ОСОБА_18 . Свідок ОСОБА_16 неодноразово ходила в гості до позивача, і бачила, що в ній немає жодних речей відповідачів.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показав, що він 8 років проживає в квартирі АДРЕСА_1 , оскільки позивач є його цивільною дружиною. Він знає ОСОБА_2 вже 20 років, був товаришем її першого чоловіка. Останній раз свідок ОСОБА_15 бачив відповідачів, коли сину позивача, 2006 року народження, було 5 років. Більше ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 не повертались.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду показала, що вона є сусідкою ОСОБА_2 та проживає в квартирі АДРЕСА_3 з 1999 року. Вона знає ОСОБА_3 з 1980 року, а ОСОБА_4 бачила лише 1 раз. З 2014 року свідок ОСОБА_19 жодного разу не бачила відповідачів. У квартирі АДРЕСА_1 живе ОСОБА_2 з чоловіком та сином.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_20 суду показала, що вона є сусідкою ОСОБА_2 та проживає в квартирі АДРЕСА_4 з 1997 року. Останній раз ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були в м. Бориспіль, коли сину позивача було 5 років, а тепер він вже закінчує коледж. Тобто відповідачі не живуть в спірній квартирі більше 14 років. В квартирі АДРЕСА_1 живе ОСОБА_2 , її чоловік та син.
Сукупний аналіз вказаних письмових доказів та показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 свідчить про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 більше шести місяців не проживають у квартирі АДРЕСА_1 . В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів у цьому житловому приміщенні.
З огляду на це суд висновує про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить визнати такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ч.6 ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Повний текст заочного рішення суду складений 22 квітня 2025 року.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспільського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Суддя: О.Ю. Семенюта