Справа № 199/3152/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про поворот виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року по цивільній справі №199/3152/20 (провадження №2/199/490/21) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення 3% річних та пені,

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2025 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся відповідач (боржник) через свого представника із вищевказаною заявою про поворот виконання рішення суду, в обґрунтування якої послався на те, що цивільна справа №199/3152/20 розглядалась судами різних інстанцій двічі. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року позов у цивільній справі було задоволено частково та вирішено стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача ОСОБА_1 за депозитним договором №SAMDN3359 від 26.07.2013 року 3% у сумі 8808,93 доларів США (94845,41*3/100*1130«днів»/365), пеню в сумі 2628080,95 гривень (94845,41 доларів США * 27,7091 грн. курс НБУ станом на 09.03.2021 року), а за депозитним договором SAMDN4020 від 21.08.2013 року 3% у сумі 102831,73 RUB (1107185,28 *3/100*1130«днів»/365), пеню у сумі 411706,84 гривень (1107185,28 RUB * 0,37185 грн. курс НБУ станом на 09.03.2021 року). Тим же рішенням вирішено стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача ОСОБА_2 за депозитним договором №SAMDN3323 від 16.09.2013 року 3% у сумі 10612,21 доларів США (114261,24*3/100*1130«днів»/365), пеню у сумі: 3166076,12 гривень (114261,24 доларів США * 27,7091 грн. курс НБУ станом на 09.03.2021 року). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін. У межах виконавчих проваджень №65239816, №65239652, №65239487 рішення суду було виконано в повному обсязі та сплачено позивачам зазначену у згаданому рішенні суду грошову суму в повному обсязі примусово на підставі однією платіжної вимоги НБУ. В подальшому Верховний Суд постановою від 18 квітня 2023 року рішення суду першої інстанції від 09 березня 2021 року та постанову суду апеляційної інстанції від 11 серпня 2021 року в частині стягнення пені скасував, справу у цій частині направив на новий розгляді до суду першої інстанції. За наслідками нового розгляду цивільної справи в частині позовних вимог про стягнення пені відповідні вимоги було задоволено частково рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року та вирішено стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором №SAMDN3359 від 26 липня 2013 року пеню в розмірі 600000 гривень, за депозитним договором №SAMDN4020 від 21 серпня 2013 року пеню в розмірі 70000 гривень, а також вирішено стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 за депозитним договором №SAMDN3323 від 16 вересня 2013 року пеню в розмірі 700000 гривень. Таким чином, за наслідками примусового виконання рішення суду від 09 березня 2021 року позивачі отримали від бану кошти в рахунок погашення пені в більшому розмірі, аніж остаточно визначено заборгованість за пенею рішенням суду від 06 березня 2024 року при новому розгляді позовних вимог про стягнення пені. За таких обставин АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду даною заявою про поворот виконання рішення суду від 09 березня 2021 року в частині розміру переплати заборгованості за пенею, а саме просило стягнути з ОСОБА_1 на користь банку 2028080,95 гривень та 341706,84 гривень, сплачених як заборгованість за пенею за депозитними договорами №SAMDN3359 від 26 липня 2013 року №SAMDN4020 від 21 серпня 2013 року відповідно, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь банку 2466076,12 гривень як заборгованість за пенею за депозитним договором №SAMDN3323 від 16 вересня 2013 року.

Вищевказана заява про поворот виконання рішення суду була розподілена на суддю Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 12 березня 2025 року.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2025 року заяву про поворот виконання рішення суду прийнято до провадження та призначеного до судового розгляду по суті.

В судове засідання учасники розгляду заяви не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись. За таких обставин, керуючись ст.444 ч.10 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд по суті заяви про поворот виконання рішення суду за наведеної явки учасників розгляду заяви, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріли заяви про поворот виконання рішення суду, а також ознайомившись із матеріалами цивільної справи №199/3152/20, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №199/3152/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення 3% річних та пені, за наслідками розгляду якої по суті судом 09 березня 2021 року ухвалено рішення суду по суті позовних вимог, яким позовні вимоги задоволено частково. А саме судом вирішено: стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за депозитним договором № SAMDN3359 від 26.07.2013 року: - 3% у сумі 8 808,93 доларів США (94845,41*3/100*1130«днів»/365); - пеню у сумі: 2 628 080,95 гривень (94845,41 доларів США * 27,7091 грн. курс НБУ станом на 09.03.2021 року). Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) за депозитним договором № SAMDN4020 від 21.08.2013 року: - 3% у сумі 102 831,73 RUB (1107185,28 *3/100*1130«днів»/365); - пеню у сумі: 411 706,84 гривень (1107185,28 RUB * 0,37185 грн. курс НБУ станом на 09.03.2021 року). Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ) за депозитним договором № SAMDN3323 від 16.09.2013 року: - 3% у сумі 10612,21 доларів США (114261,24*3/100*1130«днів»/365); - пеню у сумі: 3 166 076,12 гривень (114261,24 доларів США * 27,7091 грн. курс НБУ станом на 09.03.2021 року).

Постановою Дніпровського апеляційного суду 11 серпня 2021 року вищевказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановами державного виконавця Печерського районного ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Левіцькою А.С. від 22 квітня 2021 року було відкрито виконавчі провадження №65239487, №65239652, №65239816 з примусового виконання виконавчих листів №199/3152/20, виданих Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська на примусове виконання рішення того ж суду від 09 березня 2021 року. Стягувачами за першим виконавчим провадження є ОСОБА_2 , за рештою двома - ОСОБА_1 , а боржником АТ КБ «ПриватБанк».

Постановами державного виконавця Печерського районного ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Левіцькою А.С. від 30 квітня 2021 року вищевказані три виконавчі провадження закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що борг за цими виконавчими провадженнями, виконавчий збір та витрати виконавчих проваджень боржником було сплачено в повному обсязі. Факт повної сплати стягуваної в межах зазначених виконавчих проваджень грошових сум, в тому числі заборгованості за пенею, підтверджуються окрім копій постанов про закінчення виконавчого провадження також копіями реєстрів платіжних вимог, копіями платіжних вимог.

Разом з тим, в подальшому постановою Верховного Суду від 18 квітня 2023 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року в частині стягнення пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року залишити без змін.

В подальшому рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року за наслідками розгляду цивільної справи №199/3152/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення пені такі позовні вимог задоволено частково, а саме вирішено: стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором №SAMDN3359 від 26 липня 2013 року пеню в розмірі 600 000 гривень; стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором №SAMDN4020 від 21 серпня 2013 року пеню в розмірі 70 000 гривень; стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 за депозитним договором №SAMDN3323 від 16 вересня 2013 року пеню в розмірі 700 000 гривень.

15 листопада 2024 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено додаткове рішення, яким вирішено у порядку розподілу судових витрат по справі стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 5864,79 гривень.

12 лютого 2025 року Дніпровським апеляційним судом винесено постанову, якою вищевказане рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року по цивільній справі №199/3152/20 в оскарженій частині залишено без змін.

З викладеного вбачається, що в рамках виконаних проваджень з примусового виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі №199/3152/20 від 09 березня 2021 року до скасування Верховним Судом такого рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення пені було стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пеню у більшому розмірі, ніж її розмір визначено за результатами нового розгляду таких позовних вимог рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року, яке наразі набрало законної сили. Розмір надміру стягнутої таким чином з банку пені на користь ОСОБА_2 за депозитним договором №SAMDN3323 від 16 вересня 2013 року становить 2466076,12 гривень, а на користь ОСОБА_1 за депозитним договором №SAMDN3359 від 26 липня 2013 року 2028080,95 гривень, за депозитним договором №SAMDN4020 від 21 серпня 2013 року 341706,84 гривень.

Правовідносини щодо повороту виконання рішення суду врегульовані нормами ЦПК України.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2, 5, 6 ст.444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Частинами 9, 10 ст.444 ЦПК України передбачено, що якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011 (справа №1-25/2011) зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна і виконання дій відпала.

Частиною 1 ст.446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття судового рішення по суті вимог заяви про поворот виконання рішення суду.

Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених вище норм чинного законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, за змістом частин першої-третьої ст.444 ЦПК України поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення. Поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року по справі №6-53цс15, постановах Верховного Суду від 28 січня 2018 року по справі №203/2612/13-ц, від 20 жовтня 2021 року по справі № 521/5241/18.

Поворот виконання рішення суду як спосіб захисту майнових прав боржника (відповідача) передбачає повернення йому стягувачем (позивачем) лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому рішенням суду. Положеннями ст.444 ЦПК України передбачений поворот виконання саме рішення суду, тоді як винагорода виконавця, витрати виконавчого провадження та витрати за користування Автоматизованою системою виконавчого провадження не є сумами, присудженими до стягнення з відповідача за рішенням суду. А тому основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження, стягнуті на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні судового рішення, не можуть бути предметом розгляду заяви про поворот виконання судового рішення. Схожий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року по справі №296/7644/17 та від 20 жовтня 2021 року по справі №521/5241/18.

Таким чином, спираючись на наведені вище правові висновки та норми законодавства, приймаючи до уваги, що в ході розгляду даної заяви про поворот виконання рішення суду підтверджено заявлені відповідачем (боржником) всі необхідні для задоволення такої заяви фактичні обставини як то повне виконання в примусовому порядку в рамках виконавчого провадження виконавчих листів, виданих на примусове виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року по цивільній справі №199/3152/20, в тому числі і стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивачів (стягувачів) заборгованості за пенею за депозитним договором №SAMDN3359 від 26 липня 2013 року в розмірі 2628080,95 гривень, за депозитним договором №SAMDN4020 від 21 серпня 2013 року в розмірі 411706,84 гривень, за депозитним договором №SAMDN3323 від 16 вересня 2013 року в розмірі 3166076,12 гривень, подальше скасування Верховним Судом рішення суду першої інстанції від 09 березня 2021 року в частині задоволення вимог про стягнення вказаної пені із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції у вказаній частині позовних вимог, ухвалення Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 06 березня 2024 року за наслідками нового розгляду позовних вимог про стягнення пені рішення суду про стягнення пені в меншому розмірі, що таким чином призвело до отримання позивачами (стягувачами) від АТ КБ «ПриватБанк» пені у надмірному розмірі за депозитним договором №SAMDN3323 від 16 вересня 2013 року на суму 2466076,12 гривень, за депозитним договором №SAMDN3359 від 26 липня 2013 року на суму 2028080,95 гривень, за депозитним договором №SAMDN4020 від 21 серпня 2013 року на суму 341706,84 гривень, суд приходить до висновку про правомірність, обґрунтованість та доведеність заяви про поворот виконання рішення суду та необхдіність її задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 13, 223, 257-261, 263, 268, 352-355, 444 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про поворот виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року по цивільній справі №199/3152/20 (провадження №2/199/490/21) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення 3% річних та пені задовольнити.

Здійснити поворот виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року по цивільній справі №199/3152/20 (провадження №2/199/490/21) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення 3% річних та пені в частині надміру стягнутої пені.

В порядку повороту виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року по цивільній справі №199/3152/20 (провадження №2/199/490/21) стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (; адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) 2369787,79 гривень (2028080,95 гривень надміру стягнутої пені за депозитним договором №SAMDN3359 від 26 липня 2013 року та 341706,84 гривень надміру стягнутої пені за депозитним договором №SAMDN4020 від 21 серпня 2013 року).

В порядку повороту виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року по цивільній справі №199/3152/20 (провадження №2/199/490/21) стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (; адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) 2466076,12 гривень (надміру стягнута пеня за депозитним договором №SAMDN3323 від 16 вересня 2013 року).

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.М. Авраменко