Справа № 591/6208/24
Провадження № 2/591/1077/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 20925 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Кирионенко В.В.

представника позивачки Журби Г.М.

представника відповідача Недведського О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 в особі представника адвоката Моісеєнка В.В. звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 та свої вимоги мотивує тим, що за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17 жовтня 2015 року Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції між позивачкою та відповідачем зареєстрований шлюб. У зареєстрованому шлюбі у позивачки з відповідачем народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Зарічного районного суду міста Суми від 21 липня 2022 року у справі № 591/1585/22 з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі - 3000,00 грн., щомісячно, починаючи з 28 квітня 2022 року до досягнення нею повноліття та аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі - 3000,00 грн., щомісячно, з 28 квітня 2022 року до досягнення ним повноліття.

Рішенням Зарічного районного суду міста Суми від 19 грудня 2022 року (справа № 591/1579/22) зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб розірвано та визначено місце проживання малолітніх дітей: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Позивачка зазначає, що на даний час у неї змінився (погіршився) матеріальний стан, що у відповідності до вимог ст. 192 СК України є самостійною підставою для звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, виходячи з наступного.

Вона має невеликі доходи, яких не достатньо для потреб малолітніх дітей, оскільки, з отриманих доходів позивачка крім придбання продуктів харчування, одягу, взуття, ліків, медикаментів та інших товарів повсякденного вжитку оплачує і комунальні послуги по квартирі, в якій мешкає разом з малолітньою донькою та сином, при цьому, аліментів, які стягуються з відповідача на утримання малолітніх дітей для забезпечення розвитку та життєдіяльності малолітніх дітей не вистачає.

Доньці - ОСОБА_6 виповнилося 10 років, а сину- ОСОБА_7 -8 років. Малолітні діти підросли та відповідно їх потреби змінюються.

Крім того, зауважує, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років кожного року також змінюється.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Відтак, для забезпечення гармонійного розвитку малолітніх дітей позивача і відповідача існує постійна потреба у придбанні продуктів харчування, ліків та медикаментів, одязі та взутті, шкільного приладдя та інших товарів для шкільного вжитку та розвитку для дітей відповідного віку, предметів першої потреби і гігієни, тощо, ціни на які в Україні постійно зростають, що потребує більших затрат з боку позивача.

Зауважує, що у період з 2022 (початок стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей) по червень 2024 року значно зріс рівень споживчих цін на життя в Україні, в тому числі і на продукти харчування, ліки, одяг, взуття, товари шкільного вжитку, предмети першої потреби та гігієни, оскільки, ця обставина є загальновідомою, тому й не потребує доказування за правилами ч. 3 ст. 82 ЦПК України.

Крім того, не потребує доказування і та обставина, що дитина з віком потребує значно більших витрат на навчання і розвиток, а також те, що існуючий в законі рівень прожиткового мінімуму, як на дитину, та і на дорослого, є виключно декларативною величиною, а фактично зазначені в законі суми можуть не дозволити людині хіба не вмерти, але не мають нічого спільного з реальним станом речей в економіці.

Разом з тим, на позивача лягає ще й тягар по утриманню житла, в якому позивачка мешкає разом з малолітніми дітьми, оскільки вона оплачує комунальні послуги по даній квартирі, аби їх діти перебували у комфортних та відповідних умовах та були забезпеченні усім необхідним для їх гармонійного та всебічного розвитку.

При цьому слід звернути увагу на те, що з 2022 по 2024 роки плата за комунальні послуги не залишається не змінною, розмір плати за них збільшується, що призводить до більших витрат, які позивачка змушена нести задля забезпечення відповідних та належних умов для забезпечення життєдіяльності та розвитку малолітніх дітей.

Натомість, у відповідача матеріальний стан значно покращився, що у відповідності до вимог cm. 192 СК України є самостійною підставою для звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Рішенням Зарічного районного суду міста Суми від 20 квітня 2023 року у справі № 591/2761/22 (яке залишено без змін постановою Сумського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року, постановою Касаційного цивільного суду Верховного суду від 06 березня 2024 року), суд визнав у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на частину спільного майна за ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , в тому числі, і право власності на 1/2 частину за кожним:

- квартиру загальною площею 85,22 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- однокімнатну квартиру загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- однокімнатну квартиру, загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- майнові права на однокімнатну квартиру загальною площею 47,28 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Оскільки відповідач не лише перешкоджає позивачці у вільному доступі до вказаних квартир та користуванні ними, оскільки частина належить їй згідно вказаного судового рішення, а ще й використовує вказані спільні квартири у своїх цілях.

Зареєструвати за собою право власності на квартири, які відповідач здає в оренду та отримує нелегальний дохід, позивачка не може, так як вони перебувають під арештом.

Відтак, відповідач продовжує здавати у найм вказані квартири, та отримує від цього дохід, який використовує на власні потреби.

Зауважує, що під час розгляду Зарічним районним судом м. Суми справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, відповідачем була надана копія трудового договору № 3 від 27 червня 2022 року про працевлаштування ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_9 на посаду слюсара-ремонтника з оплатою заробітної плати у розмірі 6600,00 грн. Однак даний договір насправді є свідченням приховання дійсних доходів ОСОБА_2 , як і доходи, отримані від найму квартир, аби сплачувати менший розмір аліментів на неповнолітніх дітей, оскільки договір датований напередодні ухвалення судового рішення про стягнення аліментів (договір укладений - 27 червня 2022, а рішення про стягнення аліментів було винесене Зарічним районним судом м. Суми 21 липня 2022 року).

Крім того, за які кошти відповідач, маючи дохід у розмірі 6600,00 щомісячно, може проводити ремонтні роботи у квартирах, які потім здає у найм, за що отримує неофіційні доходи, при цьому позивачка звертає увагу, що відповідач не лише перешкоджає позивачці у вільному користуванні своєю частиною майна, яку визначено судовим рішенням, а ще й отримує доходи від спільного майна, в тому числі з майна (квартири) право власності на 1/2 частини, з яких належить позивачці.

Враховуючи зазначене, оскільки у позивачки значно погіршився матеріальний стан, вона має невеликі доходи, яких недостатньо для забезпечення умов гармонійного розвитку та життєдіяльності малолітніх дітей, а у відповідача покращився матеріальний стан, оскільки останній приховує свої реальні доходи, здає у найм квартири, право власності на частину з яких належить позивачці, та отриманий від цього дохід використовує для власних потреб, при цьому розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання малолітніх дітей для забезпечення потреб їхніх неповнолітніх дітей, які потребують належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку, не вистачає.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2022 року з 3000,00 грн. до 4500,00 грн. на кожну дитину щомісячно та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 4500,00 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4500,00 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 червня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, вирішено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи та призначенням судового засідання на 10 вересня 2024 року о 09 год. 00 хв.

19 липня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Недведського О.О. надійшов відзив на позов, в якому заперечує проти позову та вказує на те, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 липня 2022 року справа № 591/1585/22 були присудженні до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. та ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 28 квітня 2022 року до досягнення дітьми повноліття.

Станом на 18 липня 2024 року стягнення за вказаним рішенням суду відбувається у примусовому порядку Зарічним ВДВС ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми), заборгованість по оплаті відсутня.

Відповідач дійсно працює у ФОП ОСОБА_9 офіційно та сплачує з заробітної плати податки. Станом на день розгляду справи проживає один за адресою: АДРЕСА_1 .

Зауважує, що з часу, коли було призначено аліменти на утримання дітей, у відповідача погіршився стан здоров`я, зокрема це підтверджується виписками довідками, що в свою чергу потребує додаткових фінансових витрат.

До моменту введеного воєнного стану у позивача були додаткові види заробітку, проте станом на сьогодні, у зв`язку зі збройною агресією фінансовий стан у відповідача не покращився.

Позивачка в обґрунтування поданого позову посилається на значне зменшення доходів, при цьому взагалі жодних доказів наявності доходів або підтвердження працевлаштування чи спроб офіційно працевлаштуватись, як нею було зазначено в попередніх судових спорах, у шкільний заклад не надала.

Стосовно спільного майна та збільшення витрат на комунальні послуги, слід зауважити так дійсно спільні квартири заарештовані та тягар утримання та сплати за комунальні послуги також несе відповідач, доказів на підтвердження обставини проведення ремонтів або передачу в оренду позивачкою не надано.

Відповідач зі свого боку, окрім аліментів, постійно придбаває харчі, одяг, проводить зустрічі з дітьми, сина водить на спортивні зайняття, тобто фактично намагається в межах фінансової забезпеченості приділяти дітям увагу та забезпечення.

Крім того замість того щоб витрачати кошти на забезпечення якнайкращих умов позивачка відвідує небезкоштовні приватні бази, відповідно витрачає кошти на такий відпочинок, що є досить витратним.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд відмовити повністю ОСОБА_12 в позові про збільшення розміру аліментів (а.с. 52-56).

10 вересня 2024 року у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в Сумській області, розгляд справи відкладено до 25 жовтня 2024 року, 09 год. 30 хв.

20 вересня 2024 року від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Журби Г.М. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що з приводу тверджень відповідача про те, що він офіційно працює у ФОП ОСОБА_9 та сплачує із заробітної плати податки, позивачка вважає такі твердження необґрунтованими, оскільки, підтверджуючих доказів про отримані доходи відповідачем суду не надано.

З приводу посилань відповідача на погіршення стану здоров`я та долучення копій виписок та довідок, позивачка вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Надані відповідачем копія виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 8282 від 29.05.2023 року та копія магнітно-резонансної томографії від 13.05.2023 року підтверджують лише те, що в період з 23.05.2023 по 29.05.2023р. ОСОБА_2 перебував на лікуванні в Сумській міській клінічній лікарні з діагнозом «остеоходроз поперекового відділу хребта. М`язово-тонічний варіант. Протрузії МХД, Лівобічна радикулопатія. Стійкий виражений больовий синдром. Помірне порушення функції хребта. Помірно виражене порушення статики та ходи». Однак слід звернути увагу на те, що надані документи були видані відповідачу у 2023 році і ніяким чином не підтверджують непрацездатність чи погіршення стану здоров`я відповідача на сьогоднішній день.

Надані документи ніяким чином не підтверджують непрацездатність та погіршення стану здоров`я відповідача на сьогоднішній день.

У зв`язку із введеним в Україні воєнним станом, постійним оголошенням затяжних повітряних тривог, обстрілами Сумської області, в тому числі, і міста Суми, а також враховуючи вік неповнолітніх дітей 11 років -доньці ОСОБА_6 та 8 років - сину ОСОБА_7 , та діючу дистанційну форму навчання дітей, позивачка не має можливості офіційно працевлаштуватися на повний робочий день, оскільки багато часу витрачає на виховання своїх двох неповнолітніх дітей.

При цьому, позивачка має невеликий дохід приблизно від 3000 до 5000 грн. в місяць, оскільки за професією ОСОБА_1 - логопед, тому інколи проводить індивідуальні заняття у приватному порядку з дітьми для розв`язання проблем у мовленні дитини та поліпшення мовних навичок дітей.

Однак, такий дохід є не стабільним, тому що зазначені індивідуальні заняття ОСОБА_1 проводить не постійно, а по можливості, враховуючи дистанційну форму навчання своїх дітей, оголошення тривог та необхідність у вихованні своїх дітей.

Посилання відповідача на те, що він придбаває харчі та одяг спільним неповнолітнім дітям є необґрунтованими та непідтвердженими, оскільки, діти мешкають з позивачкою, придбання продуктів харчування, одягу, взуття, ліків, медикаментів та інших товарів повсякденного вжитку, як і оплату комунальних послуг по квартирі, де проживає позивачка з неповнолітніми дітьми, здійснює вона.

З приводу тверджень про ненадання позивачем доказів щодо передачі відповідачем в оренду спільних квартир та проведення в них ремонту, позивачка обґрунтовує це тим, що відповідач перешкоджає позивачці у вільному доступі та користуванні вказаними квартирами, незважаючи на наявність судового рішення, яким суд визнав у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на 1/2 частину спільного майна за ОСОБА_1 , тим самим відповідач користується вказаним спільним майном подружжя на свій розсуд.

Крім цього, подаючи суду відомості про свій дохід, відповідач вводить суд в оману, так як за ним на даний час зареєстровано 4 квартири та завершено будівництво 5-ї квартири. Отже на утримання 5 квартир в м. Суми потрібні значні витрати, які він несе постійно - сплата комунальних послуг, послуг ОСББ, за ліфт, за опалення у зимовий період та електроенергію, а також проводити ремонти. Такі витрати можуть складати до 20000 грн. на місяць, що вказує на умисне заниження доходу відповідача (а.с.71-74).

25 жовтня 2024 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 10 грудня 2024 року, 08 год. 30 хв. за клопотанням представників сторін для надання часу для подання додаткових доказів щодо майнового стану сторін.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від10 грудня 2024 року витребувано в Головному управлінні Державної податкової служби у Сумській області відомості про всі види доходу ОСОБА_2

10 грудня 2024 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 10 січня 2025 року, 10 год. 30 хв. у зв`язку із необхідністю витребування доказів.

10 січня 2025 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді Сидоренко А.П. у відпустці справа не слухалася та відкладена до 14 березня 2025 року на 09 год. 40 хв.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2025 року витребувано шляхом доступу суду до державного реєстру про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації, а в разі неможливості доступу суду - в Головному управлінні Державної податкової служби у Сумській області відомості про всі види доходу ОСОБА_1

14 березня 2025 рокупротокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 11 квітня 2025 року, 09 год. 30 хв. у зв`язку із витребуванням доказів по справі.

В зазначене судове засідання з`явилася представник позивачки, яка підтримала позовні вимоги, та представник відповідача, який заперечував проти позову.

Позивачка та відповідач в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши думку учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Під час судового розгляду встановлено, що сторони мають двох малолітніх дітей - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 15, 17).

17 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 845, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 16).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2022 року у справі № 591/1585/22, провадження №2/591/1541/22 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 28 квітня 2022 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.18-20).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19 грудня 2022 року у справі №591/1579/22, провадження №2/591/1536/22 шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання малолітніх дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 . Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, про визначення місця проживання дітей разом з батьком (а.с. 21-25).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 квітня 2023 року у справі № 591/2761/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно та поділ спільного майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 05 серпня 2013 року до 16 жовтня 2015 року.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині за кожним на майно, а саме:

- квартиру загальною площею 85,22 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- однокімнатну квартиру загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- однокімнатну квартиру, загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- майнові права на однокімнатну квартиру загальною площею 47,28 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- холодильник марки «Bosh», диван у дитячій кімнаті голубого та рожевого кольору, дві шафи-купе: у дитячій кімнаті білого кольору та у прихожій кімнаті-коридорі коричневого кольору, шафу-купе, бежевого кольору для спальної кімнати, спальний гарнітур у дитячу кімнату, кухонний гарнітур з газовою плитою, витяжкою, духову шафу, телевізор марки «Samsung», соковижималку;

- квартиру загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ,;

- стільницю мармур росо 0,4, стільницю мармур росо 1,0, стільницю мармур росо 0,8, корпус дуб молочний фасади Шамоні світлий, сушка 600 (1 піддон), соната ліжко 1600 сонома/білий, соната тумба приліжковасонома/білий, волна к/з зевссономаделюкс, шафу-купе стандарт 16, двері фотодрук 1,6, полицю додаткову, шафу-купе стандарт 14, двері фотодрук 1,4, полицю додаткову, блок ящиків, передпокій « ОСОБА_13 » сонома, тумбу взуттєву « ІНФОРМАЦІЯ_4 » сонома, стіл журнальний «Мадрид» дуб сонома, два телевізори «Grunhelm» 43 smart, пральну машину «Prime».

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 26-34).

Постановою Сумського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 квітня 2023 року залишено без змін (а.с.35-40).

ПостановоюВерховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 квітня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року в частині вирішення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ квартири АДРЕСА_6 залишено без змін (а.с. 41-42).

На підтвердження стану здоров`я відповідачем надано суду копію магнітно-резонансної томографії від 13 травня 2023 року, копію висновку результатів магнітно-резонансної томографії, копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1390 від 02 травня 2024 року та № 8282 від 29 травня 2023 року (а.с. 59-62).

З відомостей з копії результатів обстеження Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору відносно ОСОБА_1 № 398/1801-24-00987 від 03.12.2024 року вбачається, що за період з 2 кварталу 2024 року по 3 квартал 2024 року інформація джерел/сум нарахованого(виплаченого) доходу відсутня (а.с. 81).

З копії довідки з Пенсійного фонду України форми ОК-5, Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_1 , відомості за звітний місяць (чисельник-сума заробітку для нарахування пенсії (грн), кількість трудових днів, позначка про сплату страхових внесків за 2010-2019, 2022, сформована засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 22 жовтня 2024 року вбачається, що відомості про доходи позивачки, починаючи з 2020 року відсутні (а.с. 82-84).

Аналогічні відомості містяться в довідці Пенсійного фонду України форми ОК-7 (а.с. 85-87).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 № 403311844 від 12 листопада 2024 року слідує, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на підставі рішення суду у справі № 591/2761/22

на частину квартири за адресою: АДРЕСА_5 ,

на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 ,

на частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 ,

на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.88-90).

Головним управлінням ДПС у Сумській області за результатами розгляду листа Зарічного районного суду м. Суми від 10.12.2024 №591/6208/24/ надано відповідь Державної податкової служби України від 10 січня 2025 року щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору стосовно ОСОБА_2 , за період з 3 кварталу 2022 року по 3 квартал 2024 року, згідно якого вбачається, що відповідач отримує заробітну плату у ФОП ОСОБА_14 (а.с.107-108).

Згідно даних з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків щодо отриманих доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за період з 01 кварталу 2022 року по 4 квартал 2024 року, у липні 2022 року позивачкою отримано соціальні виплати у Сумському міському центру зайнятості (а.с.115).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %).

Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів.

Вказана правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17.

Також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 202 року у справі №682/3112/18 зазначено, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

Під час судового розгляду позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, що за період з 21 липня 2022 року дати постановлення рішення суду про стягнення аліментів, у відповідача покращився матеріальний стан, також як і на підтвердження того, що у позивачки суттєво погіршився матеріальний стан чи змінився сімейний стан або погіршився стан здоров`я, і ці зміни є підставою для збільшення стягнутої суми аліментів з підстав, передбачених статтею 192 СК України.

До того ж доказів на підтвердження покращення матеріального стану відповідача з моменту присудження судом аліментів за рішенням суду від 21 липня 2022 року під час судового розгляду не встановлено.

Позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин отримання відповідачем доходу від здачі в найм належних на праві власності з позивачкою квартир та його розміру.

Факт належності відповідачу на праві власності частини квартир не можна вважати покращенням його матеріального стану, адже позивачка нарівні з відповідачем є власницею частини вказаного майна, а тому матеріальне становище сторін в аспекті належності нерухомого майна є рівнозначним.

Не заслуговують на увагу доводи позивачки як на підставу погіршення її майнового стану необхідність нести тягар по утриманню житла у виді оплати комунальних послуг, оскільки аналогічні витрати як співвласник нерухомого майна несе і відповідач.

За таких обставин суд не вбачає підстав для зміни визначеного рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2022 року розміру аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволенні позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 21 квітня 2024 року.

Суддя А.П.Сидоренко