Р І Ш Е Н Н Я№ 127/37091/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар Мартинюк У.В.,

за участі представника законного представника позивачів -

адвоката Чернякової М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, мотивуючи його тим, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала кримінальна справа №127/14408/23 відносно ОСОБА_4 за ст. 125 ч. 1, 2 КК України. Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02.08.2024 визнано ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст. 125 ч. 1, 2 КК України, із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Судом встановлено, що 06.01.2023 близько 13-15 год. ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , спровокувала словесний конфлікт зі ОСОБА_3 , в який втрутився малолітній син ОСОБА_3 - ОСОБА_1 ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти ОСОБА_1 , нанесла ОСОБА_1 один удар палицею по лівій руці, якою він прикрив свою голову під час удару. Згідно судово-медичної експертизи №16 від 09.01.2023 ОСОБА_1 спричинено тілесні ушкодження у виді синця на задній поверхні лівого передпліччя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Крім того, 05.07.2023 близько 20-20 год. ОСОБА_4 перебувала на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , де під час конфлікту зі ОСОБА_3 , який виник на грунті неприязних відносин, у який втрутилась малолітня дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_2 ОСОБА_4 кинула шматком цегли і влучила ним малолітній ОСОБА_2 в область голови. Згідно висновку судово-медичної експертизи №782 від 25.10.2023 діями ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_2 у виді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забою м`яких тканин потиличної ділянки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Неправомірними діями ОСОБА_4 дітям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 були завдані фізичний біль та душевні страждання, у зв`язку з чим їх звичайний спосіб життя змінився, вони отримали стрес, перебували в лікарні, тривалий час боялися виходити на вулицю, перенесли негативні емоції та психологічні переживання. Сторона позивачів моральні страждання дітей оцінює у 30000,00 грн. Також позивач ОСОБА_3 понесла матеріальну шкоду: витрати в розмірі 20000 грн у зв`язку зі зверненням за наданням правничої допомоги під час розгляду кримінальних проваджень та витрати за надання правничої допомоги зі складення цивільного позову у розмірі 3000 грн. (а.с. 1-5)

В судовому засіданні представник законного представника позивачів ОСОБА_3 - адвокат Чернякова М.А. позовну заяву підтримала, просить її задоволити. Уточнила, що моральну шкоду спричинено дітям, розмір відшкодування якої позивачі оцінюють по 15000,00 грн кожному.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась повторно, належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи. (а.с. 26 зворот, 28- 29, 33- 34, 38- 39) Відзив відповідачем не подано.

Суд, з`ясувавши думку представника сторони позивачів, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника законного представника позивачів, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с. 7, 8)

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02.08.2024 (справа №127/14408/23) визнано ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст. 125 ч. 1, 2 КК України, із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Вироком суду встановлено, що 06.01.2023 близько 13-15 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , спровокувала словесний конфлікт зі ОСОБА_3 , в який втрутився малолітній син ОСОБА_3 - ОСОБА_1 ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти ОСОБА_1 , нанесла ОСОБА_1 один удар палицею по лівій руці, якою він прикрив свою голову під час удару. Згідно судово-медичної експертизи №16 від 09.01.2023 ОСОБА_1 спричинено тілесні ушкодження у виді синця на задній поверхні лівого передпліччя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Крім того, 05.07.2023 близько 20-20 год. ОСОБА_4 перебувала на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , де під час конфлікту зі ОСОБА_3 , який виник на грунті неприязних відносин, у який втрутилась малолітня дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_2 ОСОБА_4 кинула шматком цегли і влучила ним малолітній ОСОБА_2 в область голови. Згідно висновку судово-медичної експертизи №782 від 25.10.2023 діями ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_2 у виді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забою м`яких тканин потиличної ділянки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Питання розподілу судових витрат у вироці не вирішувалось.

Згідно ст. 82 ч. 6 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На а.с. 12, 13 копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради», з якої вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на лікуванні у стаціонарі черепно-лицьової хірургії з 06.07.2023 по 12.07.2023 із зазначенням діагнозу.

На а.с. 14, 17 - договори про надання правової допомоги - №1 від 18.01.2023 і №2 від 21.07.2023, що укладені між адвокатом Черняковою М.А. та ОСОБА_3 .

На а.с. 15 акт виконаних робіт від 03.08.2024, а саме наданих послуг адвокатом Черняковою М.А. ОСОБА_3 згідно договору №1 від 18.01.2023 у кримінальному провадженні, загальна вартість витрат на правничу допомогу складає 10000,00 грн.

На а.с. 18 акт виконаних робіт від 03.08.2024, а саме наданих послуг адвокатом Черняковою М.А. ОСОБА_3 згідно договору №2 від 21.07.2024 у кримінальному провадженні, загальна вартість витрат на правничу допомогу складає 10000,00 грн.

Копія квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 18.01.2023 на суму 10000,00 грн, платник Скоцька А.С., отримувач ОСОБА_6 , призначення: надання правової допомоги в кримінальному провадженні з боку потерпілого на а.с.16.

Копія квитанції до прибуткового касового ордеру №2 від 21.07.2023 на суму 10000,00 грн, платник Скоцька А.С., отримувач Чернякова М.А., призначення: надання правової допомоги в кримінальному провадженні з боку потерпілого на а.с.19.

На а.с. 20 - копія ордеру серії АВ №1147681 на надання правничої допомоги адвокатом Черняковою М.А. ОСОБА_3 на підставі договору про надання правничої допомоги №1 від 11.11.2024 у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23 ч. 3 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 позивачам спричинено моральну шкоду, оскільки було порушено їх нормальний спосіб життя, вони зазнали певних страждань, отримали стрес, перебували в лікарні, перенесли фізичний біль, негативні емоції та психологічні переживання. Враховуючи глибину душевних страждань позивачів, при цьому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди, спричиненої позивачам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , в розмірі 20000,00 грн (по 10000,00 грн кожному), тобто вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 20000 грн.

Ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Тобто положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК. Натомість положення, які стосуються цивільного позову, визначені главою 9 КПК. Це свідчить про різну правову природу процесуальних витрат та шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження, зокрема і потерпілого. Натомість шкода у кримінальному провадженні пов`язана не з процесуальними відносинами, а з матеріально-правовим вчиненням кримінального правопорушення чи іншого суспільно-небезпечного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В справі позивачі через законного представника просять відшкодувати 20000,00 грн - за надання правничої допомоги у кримінальному провадженні.

Тобто йдеться про вирішення питання, пов`язаного із процесуальними витратами у зв`язку зі здійсненням кримінального провадження, а не у зв`язку із вирішенням цивільного позову.

У справі №598/1781/17 в постанові від 17.06.2020 ВП ВС висловила правовий висновок, за яким КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Невирішення питання про розподіл процесуальних витрат не може бути єдиною підставою для скасування прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень, оскільки не є істотним порушенням вимог КПК та не впливає на вирішення питання кримінально-правової кваліфікації, доведеності винуватості і призначення покарання. Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК. Залишення клопотання учасника провадження про розподіл процесуальних витрат без розгляду не є вирішенням судом питання про розподіл процесуальних витрат. Це питання може вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 534 КПК суд, який виніс рішення без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що за своєю правовою природою витрати на правову допомогу, які просить стягнути сторона позивачів в порядку цивільного судочинства можуть бути відшкодовані виключно у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством. Отже, ці витрати не є шкодою у розумінні ст. 1166 ЦК України. Такі витрати віднесено до процесуальних витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства України, вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні.

У зв`язку з цим у стягненні у відшкодування матеріальної шкоди 20000,00 грн з відповідача на користь позивачів потрібно відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави 1615,01 грн судового збору (пропорційно сумі задоволених вимог).

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,

постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р.,

ст.ст. 118, 128 КПК України,

ст.ст. 12, 13, 76-79, 81-83, 89, 133, 137, 41, 263-265, 268, гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн (по 10000,00 (десять тисяч) грн кожному), а на користь держави стягнути 1615,01 грн судового збору.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ;

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ;

законний представник позивачів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Повне рішення виготовлено 21.04.2025.

Суддя О.О.Венгрин