УХВАЛА

іменем України

25.04.2025

Справа № 331/1376/25

Провадження № 2/331/1487/2025

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Фісун Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою,-

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2025 року заяву позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ч.4 ст. 177 ЦПК України, позивачем не сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру. Повідомлено позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали. Роз`яснено, що у разі не усунення недоліків позову у строк, встановлений судом, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачеві.

Копію ухвали суду від 12.03.2025 року направлено заявнику на адресу вказану в позовній заяві: АДРЕСА_1 , до суду повернувся конверт з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

04.04.2025 року зазначену ухвалу було повторно направлено позивачу на адресу: АДРЕСА_1 , до суду повернувся конверт з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику,на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до п.6 ч.2ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, оскільки позивач по справі протягом тривалого часу не вжив будь-яких заходів для виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху, недоліки, зазначені в ухвалі усунуті не були, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою слід визнати неподаною та повернути.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З врахуванням наведеного, а також того, що описані в ухвалі недоліки позивачем не усунуті, відповідно до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України, заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Керуючись ст. ст. 185, 259, 260, 261 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою вважати неподаною і повернути її позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує,- протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 25 квітня 2025 року.

Суддя: Н.В. Фісун