Провадження № 2-о/369/252/25
РІШЕННЯ

Іменем України

08.04.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Скрипник О.Г.

за участю секретаря судового засідання: Гребенюк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду м. Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний нотаріус Вишневої державної нотаріальної контори Філатова Іванна Іванівна про встановлення факу родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - Заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, відповідно до якої просила суд:

- встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий ЦСВМ Києво-Святошинського РВ України в київській області 08 січня 2002 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду Заявник посилається на те, що відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження про народження № 6 від 30 листопада 2024 року виданого Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) її батьками є: батько ОСОБА_4 , місце проживання: Україна, Київська обл., Володарський р., с. Логвин та мати ОСОБА_5 , місце проживання: Україна, Київська обл., Володарський р., с. Логвин. Підстава запису відомостей про батька: Свідоцтво про одруження НОМЕР_3 . Відомості про відмітки зроблені в актовому записі: вік: минуло років батькові 24, матері 28.

ОСОБА_5 народилась в м. Києві та проживала там до початку війни. Як почалася війна зі своїми батьками переїхала в село Чепіжинці, де побудувались, ходила в школу в селі Ореховець, а після закінчення школи навчалась в технікумі м. Сквира. Після закінчення технікума працювала у Володарці де познайомилась з батьком, ОСОБА_4 , згодом вони одружились.

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 9 від 13 листопада 2024 року виданого Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 16 травня 1964 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про що Виконавчим комітетом Логвинської сільської ради Володарського району Київської області зроблено актовий запис № 5.

Отже 16 травня 1964 року було складено актовий запис щодо народження заявника ОСОБА_1 та одночасно в цей же день зареєстровано шлюб між її батьками, однак, ОСОБА_5 , після реєстрації шлюбу та зміни прізвища з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » не змінила свої документи та проживала зі старим паспортом.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_9 , про що 22 липня 1966 року в з/р ім. Ленінського Комсомолу Державінського району Цілиноградської області видано свідоцтво про народження, відповідно до якого батьками записані: батько ОСОБА_4 , матір ОСОБА_5 .

Через деякий час після її народження ОСОБА_10 та ОСОБА_4 розійшлись, але офіційного розлучення не оформили.

За життя ОСОБА_10 було оформлено право власності на наступне майно:

-Земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0084 загальною площею 0,1328 га, яка розташована в Київській області, Києво-Святошинському районі, с. Шпитьки, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, належала їй на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 239871 виданого на підставі Рішення Шпитьківської сільської ради 17 сесії 5 скликання від 15.04.2009 року.

-Квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 66,0 кв.м., яка належала на підставі свідоцтва про право власності на житло № 19/1 від 28 березня 1994 року зареєстрована КМБТІ.

11 вересня 2023 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 87 років, помирає, про що Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області 12 вересня 2023 року складено відповідний актовий запис № 100 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 .

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради, Бучанського району, Київської області, громадянці ОСОБА_1 , про те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно квартирної карти постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 26 травня 1982 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно квартирної картки на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 з нею проживали та були зареєстровані: 1. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27 червня 2024 року, державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Філатовою Іванною Іванівною (місцезнаходження: 08134, Київська область, Бучанський район, місто Вишневе, вулиця Л. Українки, 86) за моєю заявою було відкрито спадкову справу № 71540027, номер у нотаріуса 306/2023 про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74683053 від 09.11.2023 року. Також відповідну заяву було подано і ОСОБА_2 . Інших спадкоємців не має.

27 червня 2024 року Заявником було отримано у державного нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори Філатової Іванни Іванівни постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, з наступних підстав:

З поданих документів вбачається, що у свідоцтвах про народження ОСОБА_11 та ОСОБА_1 в графі мати вказано « ОСОБА_5 », спадкова справа заведена щодо майна померлої « ОСОБА_10 ». Відповідно до інформації отриманої з державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про шлюб № 5 від 16 травня 1964 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 . Відомості про розірвання шлюбу та зміни прізвища з ОСОБА_5 на ОСОБА_10 відсутні. Відповідно до зазначеного, не можливо встановити родинні відносини, а саме чи є ОСОБА_13 та ОСОБА_1 дочками ОСОБА_10 .

Враховуючи викладене та з метою реалізації своїх спадкових прав Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12. 2024 року матеріали вказаної справи передані для розгляду судді Скрипник О.Г.

Ухвалою суду від 01 січня 2025 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та призначено її розгляд.

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явились. Представник заявника, адвокат Кранц К.В. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила суд задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин в повному обсязі.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились.

ОСОБА_2 , подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила що не заперечує проти задоволення заяви про встановлення факу родинних відносин та просила її задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, з наступних підстав.

Факт родинних відносин встановлюється для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих чи майнових прав або ж підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав: права на спадщину, права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Родинні відносини (споріднення) це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків особи. В правовому значенні факт родинних відносин має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Для кровного споріднення характерним є ступені споріднення, тобто кількість народжень, що пов`язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв`язках.

Родинними відносинами не є стосунки між подружжям.

Факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 11 лютого 2022 року у справі № 947/22756/19 сформульовано висновки про те, що доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Зважаючи на викладене, необґрунтованими є доводи заявника про можливість підтвердження факту родинних відносин виключно письмовими доказами, оскільки такі обставини відповідно до норм процесуального права можуть бути встановлені і на підставі інших доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування і в своїй сукупності доводять обставини, на які посилається сторона.

У справі № 947/22756/19 визнаючи подані позивачем письмові докази (свідоцтва про шлюб, свідоцтво про народження, свідоцтва про смерть, свідоцтво про право на спадщину після смерті, фотографії, на яких зображені члени родини позивача декількох поколінь, відеозаписи зі святкування сімейних подій, показання свідків достатніми та достовірними доказами, суд надав їм оцінку в їх сукупності, які в своєму взаємозв`язку згідно з практикою ЄСПЛ щодо урахуванням принципу "балансу вірогідностей" підтверджують правдивість обставин, на які посилався позивач на обґрунтування своїх позовних вимог, а тому суди дійшли правильних висновків про доведеність родинних відносин між позивачем та померлою особою.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) та в постанові від 21.06.2023 року у справі № 916/3027/21.

В своїй постанові від 21.06.2023 року у справі № 916/3027/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що повертаючись до стандартів доказування, передбачених процесуальним законом, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Поняття «родинність» розглядається як родинні зв`язки між людьми, що ґрунтуються на походженні однієї особи від іншої чи кількох осіб від спільного пращура; кровний зв`язок осіб, що походять один від одного чи від спільного пращура. Родинна лінія може бути прямою чи боковою та поділяється на висхідну та низхідну. При прямій лінії родинність ґрунтується на походженні однієї особи від другої.

Оскільки виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, заявник вірно звернувся в суд із заявою про встановлення цих фактів, розгляд яких здійснюється за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Отже, Законом не передбачено порядку встановлення факту родинних відносин та іншого способу у заявника немає, зважаючи на неможливість оформлення заявником спадщини після смерті матері без встановлення факту родинних відносин.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні доведений факт родинних відносин між ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий ЦСВМ Києво-Святошинського РВ України в київській області 08 січня 2002 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )., доведення вказаного факту необхідно заявнику для реалізації спадкових прав.

Судом під час судового засідання були встановлені факти та відповідні їм правовідносини, у суду немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені заявником в своїй заяві, крім того, вказані факти ніким не заперечуються.

Враховуючи вище наведені обставини суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 28, 76-78, 81, 258, 263, 268, 272, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний нотаріус Вишневої державної нотаріальної контори Філатова Іванна Іванівна про встановлення факу родинних відносин,- задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий ЦСВМ Києво-Святошинського РВ України в київській області 08 січня 2002 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Оксана СКРИПНИК