Справа № 243/2409/25
Провадження № 2/243/879/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Фаліна І.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Дейниченко Вячеслав Ігорович до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про захист прав споживача фінансових послуг, визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Дейниченко В.І. до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про захист прав споживача фінансових послуг, визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтований тим, що позивач 07.02.2025 з повідомлення банку у додатку «Приват24» дізналась, що на належний їй банківський рахунок накладено арешт з боку державного виконавця Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Юсуповою О.В. та звернуто стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить суму 14287,34 грн. 15 лютого 2025 року позивач звернулася до адвоката Дейниченка В.І. з приводу законності дій приватного виконавця та надання їй правничої допомоги з цього питання. В ході адвокатської перевірки та вивчення отриманих документів з системи АСВП встановлено, що на примусовому виконанні в Слов`янському відділі ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 68570724 з примусового виконання виконавчого напису №15508, виданого 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості у розмірі 12715,76 грн. В межах даного виконавчого провадження 09.02.2022 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 68570724 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Дане виконавче провадження відкрито на підставі заяви відповідача № 206 444 від 01.02.2022. Також, 09.02.2022 по ВП № 68570724 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Позивач вважає спірний виконавчий напис незаконним та таким, що вчинений з порушеннями норм діючого законодавства України, а тому не підлягаючим виконанню з наступних підстав. Спірний виконавчий напис виконано на підставі договору, що не був посвідчений нотаріально під час його укладання. В порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат», приватний нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. Приватний нотаріус Солонець Т.М. від позивача первинних документів, які б підтверджували факт отримання нею грошових коштів не запитувала, жодних дій, спрямованих на перевірку факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, не вчиняла. Позивачем не було отримано письмової вимоги (повідомлення) від відповідача про наявну заборгованість, нараховані суми пені, штрафів та іншого, тому позивач не визнає розмірів заборгованості, нарахованої відповідачем, оскільки всі нарахування були здійснені відповідачем одноосібно, а позивач була позбавлена будь-якої інформації зі сторони відповідача щодо кредитних зобов`язань та можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Також, в порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат», приватний нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не звернув уваги на те, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, тобто сплинув строк позовної давності. У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15508, виданий 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», заборгованості у розмірі 12715,76 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», , адреса: 08200, Київська обасть, м. Ірпінь, вул. Соборна, 98А, каб. 70 понесені позивачем витрати на надану правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Дейниченко В.І., що діє на підставі договору № 48 на надання правничих послуг від 20.01.2025 та ордера на надання правничої допомоги серії АН № 1511386 від 23.03.2025 своєчасно і належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представником через систему «Електронний суд» до суду подано клопотання про розгляд справи за його відсутності та позивача, вказав, що на заявлених позовних вимогах наполягають, просять суд їх задовільнити в повному обсязі, та не заперечують проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», своєчасно і належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив.

Відповідачем на офіційну електронну адресу суду було надіслано клопотання про врегулювання спору за участю судді, заяву про визнання позовних вимог в частинні визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. зареєстрованого за № 15508 від 20 грудня 2021 року таким, що не підлягає виконанню та стягнення з відповідача судового збору за подання позовної заяви в розмірі 606,00 грн. та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 302,80 грн.

Крім того, відповідачем як на офіційну електронну адресу суду, так і через систему «Електронний суд» надіслані два аналогічні клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу обгрунтовані тим, що враховуючи поведінку відповідача, яка була направлена на врегулювання спору в мировому порядку, зокрема надання позивачу можливості закрити заборгованість за кредитним договором частково та у визнанні позовних вимог позивача, а тому розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами підлягають зменшенню з 4000,00 грн. до 3000,00 грн. Також просив справу розглядати за відсутності представника відповідача.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. своєчасно і належним чином повідомлена про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-яких письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог третьою особою до суду не надано.

Третя особа Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) своєчасно і належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-яких письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог третьою особою до суду не надано.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис № 15508, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ»,, адреса: 08200, Київська обасть, м. Ірпінь, вул. Соборна, 98А, каб. 70, якому Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», , на підставі Договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 відступлено право вимоги за Кредитним договором № SAMDN0930 від 14.09.2011, укладеного між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 в розмірі 12715,76 грн., що складається з 3753,49 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8912,27 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

Постановою старшого державного виконавця Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Юсупової О.В. від 09.02.2022 відкрито виконавче провадження ВП № 68570724 з виконання виконавчого напису № 15508 виданого 20.12.2021 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості в розмірі 12715,76 грн.

09 лютого 2022 року старшим державним виконавцем Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Юсуповою О.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

Згідно листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. київ) Міністерства юстиції України № 62282/9.1-24/вх.ПІ-ЮР-760-24 від 17.12.2024 слідує, що наказом Міністерства юстиції України від 03.05.2023 № 1590/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я Солонець Тамари Миколаївни», свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане 17.06.1996 за № 2288 на ім`я ОСОБА_2 анульовано. Відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.05.2023 № 693/6 діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни по Київському міському нотаріальному округу припинена з 11.05.2023. Станом на сьогодні архів та документи нотаріального діловодства приватного нотаріуса Солонець Т.М. до Київського державного нотаріального архіву не передано та мають перебувати у розпорядженні Солонець Т.М.

Стосовно клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті.

Оскільки позивач не висловила своєї згоди на врегулювання спору за участю судді, а тому підстави для задоволення даного клопотання відсутні.

Вирішуючи спір в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню суд виходить з наступного.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ст. 39 Закону «Про нотаріат»).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий перелік документів затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (надалі Перелік).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 Перелік доповнено розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 набрала чинності 10.12.2014 року.

Таким чином, з 10.12.2014 року нотаріуси мали право вчиняти виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».)

Колегія суддів апеляційного суду в цій справі прийшла до висновку про те, що позивачами доведено факт застосування до них оскаржуваного нормативно-правового акту, оскільки запропоновані оскаржуваною постановою КМУ зміни у процедуру вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних і іпотечних договорах створюють можливість при наявності злого умислу, недбалості чи з інших причин кредитору та/чи його посадовим особам або пов`язаним із ними третім особам, незаконно заволодіти коштами або майном, як позивачів так і інших громадян України, шляхом введення в оману нотаріуса, який керуючись спірним актом буде вимушений вчинити виконавчий напис на підставі документів, що не є належними доказами безспірності заборгованості, та згодом стягнення майна чи коштів виконавчою службою на підставі такого виконавчого напису.

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. у справі № 826/20084/14.

Відповідно до ч.ч. 8 та 11 ст. 171 КАС України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

У частині 5 статті 254 КАС України зазначено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України).

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17, звертає увагу на те, що виконання судового рішення про присудження полягає у вчиненні певних дій або в утриманні від певних дій, передбачених судовим рішенням. Наприклад, за судовим рішення про стягнення коштів відповідач повинен сплатити позивачу відповідну суму; за рішенням про припинення дії, яка порушує право, відповідач повинен утриматись від відповідних дій тощо. Водночас інші судові рішення, зокрема рішення про визнання права, про зміну правовідношення, виконанню не підлягають, оскільки такі судові рішення безпосередньо створюють відповідний правовий ефект: призводять до усунення правової невизначеності, змінюють правовідношення.

Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання.

Суд звертає увагу, що оскаржуваний виконавчий напис здійснено на підставі нормативного акту який визнавано нечинним поточна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року не передбачає можливість здійснення виконавчих написів на кредитних договорах.

Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Частиною 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, пункт 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку втратив чинність з 22 лютого 2017 року, а тому з цієї дати нотаріуси не мають права вчиняти виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема, на підставі кредитних договорів та виписок з рахунку боржника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно підпунктів 1.1.-1.3 п. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють безспірну заборгованість на підставі документів, затверджених Переліком, зазначений перелік документів є вичерпним, та у разі надання стягувачем документів не передбачених Переліком, нотаріус відмовляє у вчинені виконавчого напису, стягнення такої заборгованості повинно здійснюватися виключно на підставі рішення суду.

Враховуючи наведене вище, оцінивши надані сторонами докази, а також визнання відповідачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» пред`явлених до нього позовних вимог ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що вказані обставини є підставою для визнання спірного виконавчого написунотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору, а тому суд вважає за необхідним згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України судовий збір компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стосовно стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви додано договір № 48 на надання правничих послуг від 20.01.2025, укладений між адвокатом Дейниченком В.І. з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони, яким остання доручла адвокату надати правничу допомогу по аналізу та підготовці необхідних документів для подальшого спрямування позову до суду. Згідно п.3 вказаного договору вартість послуг по договору визначається в загальній сумі 4000,00 грн., сплата клієнтом якої підтверджується виданою з боку виконавця квитанцією про надання юридичних послуг після внесення даної суми в повному обсязі.

На підставі вказаного договору адвокатом видано ордер на надання правничої допомоги серії АН № 1511386 від 23.03.2025.

Також, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем суду надано квитанцію № 48 від 22.03.2025 про надання правничих послуг відповідно до договору № 48 від 20.01.2025, з якої слідує, що вартість виконаних робот адвокатом, яка була сплачена клієнтомОСОБА_1 складає 4000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.12.2020 у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зазначено, що згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на наведене, вивчивши наявні в матеріалах справи документи, які підтверджують надання позивачу правової допомоги адвокатом, та враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, зважаючи, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, суд вважає, що заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума понесених витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 4000,00 грн. не є пропорційною складності справи та обсягу наданих адвокатом послугам.

На думку суду, в цьому випадку пропорційною складності справи та наданим адвокатом послугам слід визначити грошову суму в розмірі 3000,00 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 128, 131, 133, 137, 141, 259, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Дейниченко Вячеслав Ігорович до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про захист прав споживача фінансових послуг, визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною за реєстраційним № 15508 про

стягнення зОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ»,, заборгованості в розмірі 12715,76 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ»,, місцезнаходження: 08200, Київська обасть, м. Ірпінь, вул. Соборна, 98А, каб. 70 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 18.04.2025.

Суддя І.Ю. Фалін