Справа № 188/126/24
Провадження № 2/188/283/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Бібіковій В.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петропавлівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Петропавлівської селищної ради (далі - відповідач) про визнання права на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 .

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

Спадкодавець заповіту не складав і на день смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 14.11.1977 по день смерті. Разом зі спадкодавцем на дату смерті інших осіб не було зареєстровано.

23.06.2023 позивач звернулася до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Л.В. з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, але нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.06.2023 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документа на це майно внаслідок його відсутності.

Посилаючись на ст.ст. 1216,1217, 1241, 1268 ЦК України, позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , а витрати по сплаті судового збору залишити за нею.

Ухвалою суду від 18 січня 2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 23 лютого 2024 року.

У зв`язку з неявкою відповідача у підготовче засідання 23 лютого 2024 року було відкладене на 03 березня 2025 року.

03 березня 2025 року представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, в якій позов підтримав і просив задовольнити.

Відповідач до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував, справу прохав розглянути на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування підготочого засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовні вимоги та надані позивачем докази, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_2 , що вбачається із свідоцтва про смерть від 22.02.2022 серії НОМЕР_1 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

Спадкодавець заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22.03.2022.

Згідно з довідкою Петропавлівської селищної ради від 22.02.2022 №641 ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_2 з 14.11.1977 по день смерті.

На день виникнення спірних правовідносин 22.02.2022 (день смерті спадкодавця та відкриття спадщини) діяв Цивільний кодекс України.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

22.03.2022 після звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини була заведена спадкова справа № 43/2022 після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.03.2022.

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця, відсутні, що підтверджується довідкою Петропавлівської селищної ради від 22.02.2022 № 641, листом приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Л.В. від 23.06.2023 №138/02-31, постановою нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2023.

Отже, спірне спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, вказаними у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 19.05.2023, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою КП «Павлоградське МБТІ» від 19.05.2023 в 1989 році на підставі будівельного паспорта, проекту забудови, рішення виконкому Петропавлівської селищної ради №227 від 17.06.1981, акту виносу в натуру земельної ділянки, затвердженого 06.06.1981 районним архітектором Петропавлівського району на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 був побудований новий будинок з господарськими будівлями та спорудами, площа якого станом на 19.05.2023 складає: загальна площа 60,6 кв.м, житлова площа 32,2 кв.м. Право власності на вказаний житловий будинок, побудований у 1989 році, не оформлено та не зареєстровано. Старий будинок знесений.

Вказана інформація підтверджена технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 19.05.2023.

Рішенням виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради від 12.07.2023 № 543 за заявою позивача спірному житловому будинку присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.01.2024 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 не зареєстровано.

Земельні ділянки за вказаною адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства не приватизовані, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.01.2024.

23.06.2023 позивач звернулася до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Л.В. з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, але нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.06.2023 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документа на це майно внаслідок його відсутності.

Пунктом 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» міститься роз`яснення, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, позивач спадщину після смерті спадкодавця прийняла, але не може розпоряджатися цим майном у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та неможливості їх оформлення через органи нотаріату.

Частиною 1 ст. 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття - орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно з ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, відповідачем у цій справі правомірно залучено Петропавлівську селищну раду, на території якої на дату смерті був зареєстрований спадкодавець та розташоване спірне нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва, до яких належать будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права. Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Враховуючи зазначене, до предмету доказування у цій справі належали обставини щодо часу будівництва будинку з господарськими спорудами та оформлення на них технічного паспорту, якщо відповідне будівництво закінчено до 05 серпня 1992 року.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 607/16873/18.

Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, збудовані до 05 серпня 1992 року, регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі Порядок). Відповідно до п. 42 Порядку для державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Оскільки спадкодавець закінчив будівництво житлового будинку АДРЕСА_3 до 5 серпня 1992 року і наявні технічний паспорт на цей будинок та документ, що підтверджує присвоєння цьому будинку адреси, вказаний житловий будинок є спадковим майном і, враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до звіту про оціночну (ринкову) вартість об`єкта нерухомості від 06.06.2023 ринкова вартість спірного житлового будинку складає 105 025,00 грн.

Виходячи з того, що цей спір є майновим, позивачем відповідно до норм пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» був сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн., про що до позову додана квитанція банку.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позовних вимог покладається на відповідача, але у позові позивач прохала залишити за нею витрати по сплаті судового збору і, виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд із цим погоджується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1241, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 76-81, 141, 200, 206, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 до Петропавлівської селищної ради, місцезнаходження: вул. Героїв України, буд. 62, селище Петропавлівка Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда