ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/58/25 Справа № 219/8886/20 Суддя у 1-й інстанції - Шевченко Л. В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.,

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

за участю секретаря Черняєвої С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №219/8886/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гуревич Родіон Геннадійович,

на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2021 року,

встановив:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного навчального закладу «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що 09 жовтня 2019 року його було прийнято на посаду майстра виробничого навчання «Артемівського професійного ліцею» (в подальшому перейменовано - ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» (наказ 133-к від 09 жовтня 2009 року).

01 вересня 2020 року позивача звільнено з займаної посади у зв`язку з виявленою невідповідністю займаної посади внаслідок стану здоров`я на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України (наказ №-69-к).

Позивач зазначав, що передумовою прийняття даного наказу стало те, що його було оглянуто міжрайонною офтальмолого-кардіологічною МСЕК м. Краматорськ та за результатами огляду була видана довідка до акту МСЕК від 20 травня 2020 року, згідно якої позивачу протипоказані важка фізична праця, нічні зміни, робота на висоті, у механізмів що рухаються, в профшкідливих умовах.

Згідно листа міжрайонної офтальмолого-кардіологічної МСЕК м. Краматорськ від 11 червня 2020 року № 807, крім зазначеного вище, також вказано, що ОСОБА_1 може працювати з урахуванням вказаних протипоказань.

Згідно з повідомленням відповідача №м292 від 19 червня 2020 року, у зв`язку з медичними висновками МСЕК, якими, на думку адміністрації, було виявлено невідповідність позивача займаній посаді внаслідок стану здоров`я, які перешкоджають продовженню роботи за посадою, позивачу було запропоновано інші посади, а саме: бухгалтер 0,5 ставки, економіст на 1 ставку та двірник на 1 ставку. Одночасно позивачу роз`яснено, що відповідно ч. 4 ст. 32 КЗпП України у разі відмови продовжувати роботу у зв`язку зі змінами істотних умов праці з ним буде припинено трудовий договір на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України.

На засіданні профспілкового комітету ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» від 26 червня 2020 року вирішено рекомендувати адміністрації закладу переведення майстра виробничого навчання за професією «Електрозварник. Електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах» на посаду за рекомендаціями МСЕК, згідно його кваліфікації. Відповідно витягу з протоколу № 8 від 28 серпня 2020 року засідання профспілкового комітету надано попередню згоду на звільнення позивача за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (за станом здоров`я).

Позивач не погоджується з вказаним наказом, оскільки, на його погляд, наказ прийнято з грубим порушенням чинного трудового законодавства України. Приймаючи оскаржуваний Наказ відповідач не врахував, що доказами невідповідності працівника займаній посаді чи виконуваній роботі через стан здоров`я можуть бути відповідні медичні висновки МСЕК, якими працівника визнано інвалідом і йому рекомендовано роботу іншу, ніж та, яку він виконує. Однак висновок МСЕК про неможливість позивач за станом здоров`я і надалі виконувати роботу за професією майстра виробничого навчання - відсутній. Крім того, згідно змісту Посадової інструкції майстра виробничого навчання, робота на вказаній посаді не передбачає здійснення педагогічної діяльності в профшкідливих умовах.

На підставі наведеного вище позивач просив суд скасувати Наказ № 69-к ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» від 01 вересня 2020 року про звільнення позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посади майстра виробничого навчання ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти», поновити позивача на посаді майстра виробничого навчання ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти», стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2020 року по донь ухвалення судом рішення без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн, рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гуревич Р.Г., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що надана для можливості проведення ВКК та ВТЕК відповідачем виробнича характеристика не свідчить про те, що позивач, при виконанні своїх трудових обов`язків, мав важку фізичну працю, нічні зміни, роботу на висоті, у механізмів, що рухаються, а також робив у профшкідливих умовах праці.

Вказує, що судом першої інстанції неповно відображено пояснення свідка голови МСЕК ОСОБА_2 , яка повідомила, що МСЕК не здійснювало аналіз роботи позивача у своєму висновку не зазначила про неможливість позивача за станом свого здоров`я обіймати посаду майстра виробничого навчання групи електрогазозварників. При цьому апелянт наполягає на тому, що в матеріалах справи відсутні посилання МСЕК на те, що позивачу рекомендовано роботу іншу, ніж та, яку він виконував та висновок МСЕК про неможливість позивача, за станом здоров`я, виконувати роботу за професією майстра виробничого навчання.

Апелянт зауважує на тому, що матеріалами справи встановлено, що атестація робочого місця за умовами праці позивача в закладі не проводилась, наявність профшкідливих умов праці в закладі відповідача не підтверджено, тому посилання суду на наявність атестаційної справи, згідно якої проведено атестацію відповідача і у зв`язку з цим заклад надає освітні послуги, зокрема, навчання спеціальностям «електрогазозварник» та «електрогазозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах» немає відношення до обставин даної справи. При цьому, на початку роботи позивача його не було повідомлено про наявність на робочому місці, на якому він працює, небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, позивач не мав будь-яких доплат, додаткових відпусток, тощо, що свідчило б про роботу позивача в професійно шкідливих умовах.

Також зауважує на тому, що посилання суду в оскаржуваному рішенні на те, що згідно паспорту Електрозварювальної майстерні відділення дугового зварювання розташоване другому поверсі навчально-виробничих майстерень, воно облаштовано вентиляцією, в ньому розташовані напівавтомат зварювальний, стелаж для зварки, стіл для зварки, трансформатор зварювальний, зварювальне устаткування, тощо, не свідчать про неможливість позивача продовжувати роботу з врахуванням обмежень, встановлених МСЕК.

В підсумку апелянт вказує на те, що матеріали справи не містять документально підтвердженого висновку про неможливість позивача працювати на посаді майстра виробничого навчання.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що посилання на те, що у виробничій характеристиці не передбачені, зазначені у довідці до акту МСЕК, протипоказання щодо важкої фізичної праці, нічних змін, роботи на висоті, у механізмів, що рухаються, в умовах профшкідливих умов не можуть служити доказом того, що труд помірний, а не легкий. Згідно відповіді голови МСЕК на запит навчального закладу ОСОБА_1 може працювати з урахуванням зазначених протипоказань. Сама по собі лише одна виробнича характеристика не може бути доказом того, що рішення суду нібито не ґрунтується на дійсних обставинах справи при наявності інших доказів, які підтверджують дійсні обставини справи, встановлені судом і які були детально вивчені у судовому засіданні. Твердження про те, що при прийомі на роботу ОСОБА_1 під розписку не повідомили про умови праці, наявність небезпечних та шкідливих виробничих факторів, права на пільги та компенсації тощо є надуманим, оскільки суду надано копію особової картки з зазначенням професії електрогазозварювальника та його підписом. Також ОСОБА_1 був ознайомлений з інструкціями по техніці безпеки №№ 7 та 8, що зафіксовано в журналі. Позивачу пропонувалися три види вакантних робіт, в тому числі двірника, де не треба спеціальної освіти, але він категорично від них відмовився. Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для звільнення позивача за пунктом 2 статті 40 КЗПП України є правильним, оскільки відповідач діяв правомірно, запропонувавши позивачеві три види вакантних робіт, наявних у навчальному закладі, але позивач на них не погодився. Та оскільки звільнення на підставі пункту 2 статті 40 КЗпП України належить до випадків розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця чи уповноваженого ним органу, воно допускається лише за наявності отриманої відповідачем попередньої згоди первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 09 жовтня 2009 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду майстра виробничого навчання по 9 тарифному розряду Артемівського професійного ліцею згідно наказу №133-к від 09 жовтня 2009 року за професією (посадою) майстер виробничого навчання групи електрогазозварників.

Згідно посадової інструкції майстра виробничого навчання, затвердженої директором Державного навчального закладу «Артемівський центр професійно-технічної освіти» 05 вересня 2015 року, з якою ознайомлений позивач, майстер виробничого навчання: забезпечує виконання навчального плану і програм виробничого навчання, дотримання норм і правил безпечного ведення робіт учнями групи (п.2.2); відповідає за якість виробничого навчання, рівень фахової підготовки і виховання учнів закріпленої за ним навчальної групи, своєчасну та якісну підготовку майстерень і робочих місць до занять, технічно правильну експлуатацію устаткування і машин, дотримання учнями вимог з охорони праці (п.2.4); готує учнів до виконання кваліфікаційних робіт та складання кваліфікаційних іспитів (п.2.10); має право на безкоштовне одержання спецодягу, інших засобів індивідуального захисту, змиваючих та знешкоджуючих засобів за встановленими нормами (п.3.8); несе відповідальність: за безпечне проведення навчально-виробничого процесу (п.4.1); за нещасні випадки з учнями, які трапилися під час занять по причині порушення норм і правил з охорони праці (п.4.2); за стан, правильну експлуатацію обладнання та приладів, які установлені в закріпленій за ним майстерні (п.4.3); за виконання вимог чинної посадової інструкції (п.4.6).

Згідно наказу ДНЗ «Бахмутський ЦПТО» № 57 від 03 вересня 2018 року «Про призначення майстрів виробничого навчання за навчальними групами» у зв`язку з початком нового 2018/2019 навчального року та з виробничої необхідністю і покращенням навчально-виховного процесу призначено майстра ОСОБА_1 за навчальною групою № 1, курс № 2 за спеціальністю «Електрогазозварник, електрогазозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах».

Відповідно наказу ДНЗ «Бахмутський ЦПТО» від 28 серпня 2019 року з метою поліпшення майстерень, підтримання санітарно-гігієнічних умов в майстернях за завідування майстернями призначено додаткову оплату майстрам виробничого навчання у розмірі 15% від посадового окладу, зокрема, ОСОБА_1 майстерня «Електрогазозварювальна», що узгоджено з головою профспілки.

Згідно листка непрацездатності серії АДТ № 998922, виданого 12 березня 2020 року КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут» позивач перебував на стаціонарному лікуванні в період з 12 лютого 2020 року по 12 березня 2020 року з діагнозом: і21.1 гострий трансмуральний інфаркт міокарду нижньої стінки.

Згідно Методичних рекомендацій «Судово-медична діагностика раптової смерті від гострої ішемічної хвороби серця відповідно до МКХ-10» під редакцією ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 : ішемічна хвороба серця (ІХС) може бути гострою та хронічною. За МКХ 10 «Ішемічна хвороба серця» (І20-І25) включає: І21 Гострий інфаркт міокарда, який, у свою чергу, включає «І21.10 - гострий трансмуральний інфаркт нижньої стінки міокарда».

В період з 13 березня 2020 року по 05 квітня 2020 року ОСОБА_1 перебував на санаторному лікуванні, згідно з листком непрацездатності КНП «БЛІЛ м. Бахмут» серії АДТ № 998923 від 12 березня 2020 року.

Відповідно листка непрацездатності серії АДТ № 860423, виданого 06 квітня 2020 року КНП «ЦПМД м. Бахмут», з 06 квітня 2020 року по 20 травня 2020 року позивач перебував на лікарняному з діагнозом: І20.87 стенокардія (грудна жаба), лікування проходив амбулаторно.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини 2 статті 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу, роботодавець пропонував позивачу переведення на іншу роботу, однак позивач не бажав скористатися такою пропозицією. Підставою звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 2 статті 40 КЗпП України став стійкий стан погіршення його здоров`я, що унеможливлював продовження роботи майстра виробничого навчання групи електрогазозварників. Позивач не довів належними і допустимими доказами своїх вимог, порушення його прав.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Відповідно роз`яснень, викладених в абзацах першому, третьому пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про звільнення за пунктом 2 статті 40 КЗпП суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу.

Частиною дугою статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених, зокрема, у пункті 2 статті 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно п. 3.8 наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій» від 21 травня 2007 року № 246 (далі - Порядок) роботодавець забезпечує за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників: за заявою працівника, якщо він вважає, що погіршення стану його здоров`я пов`язане з умовами праці; за своєю ініціативою, якщо стан здоров`я працівника не дає змоги йому виконувати свої трудові обов`язки.

Враховуючи відповідь Державної служби України з питань праці, медичним документом, який підтверджує невідповідність працівника займаній посаді за станом здоров`я є заключний акт за результатами періодичного медичного огляду працівників за встановленою формою.

Відповідно п. 1.3 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21 травня 2007 року № 246 та ст. 17 Закону України «Про охорону праці» обов`язкові попередній (під час прийняття на роботу) і періодичні (протягом трудової діяльності) медичні огляди проводяться для працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, та щорічно для осіб віком до 21 року. У вищезазначеному п. 3.8 Порядку йдеться про позачерговий медичний огляд, а медичний документ, який підтверджує невідповідність працівника займаній посаді за станом здоров`я є заключний акт за результатами періодичного медичного огляду працівників.

Разом з тим, відповідно Постанови Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року за № 61-19749св18 по справі № 523/8055/16-ц підстави для звільнення за пунктом 2 статті 40 КЗпП України є або фактичні дані, які підтверджують, що внаслідок стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладені на нього трудові обов`язки, або стійке порушення функцій організму, визнання працівника інвалідом та наявність протипоказань щодо продовження ним трудової діяльності, підтверджені довідкою медико-соціальної експертної комісії. Інші медичні документи, що свідчать про неможливість виконувати роботу за станом здоров`я, без установлення групи інвалідності, зумовлені стійким порушенням функцій організму, не можуть бути підставою для звільнення за пунктом другим статті 40 КЗпП України.

Судом встановлено, що з листка непрацездатності серії АДТ № 998922, виданого 12 березня 2020 року КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут» позивач перебував на стаціонарному лікуванні в період з 12 лютого 2020 року по 12 березня 2020 року з діагнозом: і21.1 гострий трансмуральний інфаркт міокарду нижньої стінки.

В період з 13 березня 2020 року по 05 квітня 2020 року ОСОБА_1 перебував на санаторному лікуванні, згідно з листком непрацездатності КНП «БЛІЛ м. Бахмут» серії АДТ № 998923 від 12 березня 2020 року.

Відповідно листка непрацездатності серії АДТ № 860423, виданого 06 квітня 2020 року КНП «ЦПМД м. Бахмут», з 06 квітня 2020 року по 20 травня 2020 року позивач перебував на лікарняному з діагнозом: І20.87 стенокардія (грудна жаба), лікування проходив амбулаторно.

Згідно ст. 69 Основ законодавства України про охорону здоров`я медико-соціальна експертиза стійких обмежень життєдіяльності здійснюється медико-соціальними експертними комісіями, які встановлюють ступінь та причину інвалідності, складають (коригують) індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю, в якій визначають реабілітаційні заходи відповідно до законів України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» та «Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я». Цим же нормативним актом визначено, що реабілітація - комплекс заходів, яких потребує особа, яка зазнає або може зазнавати обмеження повсякденного функціонування внаслідок стану здоров`я у взаємодії з її середовищем.

Згідно п.3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 (з подальшими змінами та доповненнями), надалі Положення, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Тобто, МСЕК вирішує питання встановлення інвалідності за наявності стійкого порушення функцій організму, стійкої втрати працездатності (встановлює відсотки), профзахворювання.

Відповідно п.6 Положення висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Пунктом 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 (з подальшими змінами та доповненнями) підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені, зокрема, обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня - часткова втрата можливостей до повноцінної трудової діяльності (втрата професії, значне обмеження кваліфікації або зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значне утруднення в набутті професії чи працевлаштуванні осіб, що раніше ніколи не працювали та не мають професії).

Відповідно ст.8 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» експертиза професійної придатності повнолітніх осіб з інвалідністю здійснюється медико-соціальними експертними комісіями. До роботи цих комісій залучаються спеціалісти з інженерної психології (психології праці) та психології професійного відбору, педагогічні працівники, що займаються навчанням і професійною підготовкою осіб з інвалідністю, спеціалісти державної служби зайнятості. Висновок медико-соціальної експертної комісії з професійної придатності включається в індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю і є підставою для здійснення професійної орієнтації, професійної освіти і наступного працевлаштування з урахуванням побажань і думки особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю - для навчання). Рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними установами незалежно від типу і форми власності.

Так, 20 травня 2020 року позивач ОСОБА_1 був обстежений медико-соціальною експертною комісією, що підтверджується відповідним актом № 530 від 20 травня 2020 року.

З 20 травня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 854241, виданою 20 травня 2020 року офтальмолого-кардіологічною МСЕК на підставі акту огляду № 530. Інвалідність встановлено на строк до 01 червня 2021 року. Висновок щодо умов та характеру праці: протипоказана важка фізична праця, нічні зміни, робота на висоті, у механізмів що рухаються, в проф.шкідливих умовах. Також рекомендовано спостерігання у кардіолога, ендокринолога, стаціонарне лікування 2 рази на рік, санаторно-курортне лікування при відсутності протипоказань.

Відповідне повідомлення про встановлення позивачу інвалідності та висновку про умови праці був направлений до закладу, де останній працює, а саме до ДНЗ «Бахмутський ЦПТО».

З індивідуальної програми № 510 від 20 травня 2020 року офтальмолого-кардіологічної МСЕК м. Краматорськ також слідує, що ОСОБА_1 визначено ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням. Види обмежень: 13.2 до пересування (ступень обмеження І); 13.6 до трудової діяльності (ступень обмеження І). Клініко-функціональний діагноз та код за МКХ-10 «І 21». Супутні захворювання (код за МКХ-10) «Е 11». Протипоказана важка фізична праця, нічні зміни, робота на висоті, у механізмів, що рухаються, в умовах проф. шкідливих умов.

03 червня 2020 року директором ДНЗ «Бахмутський ЦПТО» був направлений запит голові офтальмолого-кардіологічної МСЕК ОСОБА_2 щодо роз`яснення висновку МСЕК про умови там характер праці ОСОБА_1 , а саме відповідність чи невідповідність медичного висновку займаній посаді.

У листі голови міжрайонної офтальмолого-кардіологічної МСЕК ОСОБА_2 (№807 від 11.06.2020), наданому на запит ДНЗ «Бахмутський ЦПТО», зазначено про те, що ОСОБА_1 може працювати з урахуванням вище зазначених протипоказань.

19 червня 2020 року позивач отримав під розпис повідомлення директора ДНЗ «Бахмутський ЦПТО», згідно з яким у зв`язку з невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров`я, ОСОБА_1 було запропоновано переведення на іншу посаду, а саме: «бухгалтером» на 0,5 ставки, або «економістом» на 1 ставку, або «двірником» на 1 ставку. Роз`яснено, що у разі відмови продовжувати роботу у зв`язку зі змінами істотних умов праці з ним буде припинено трудовий договір на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. 27 серпня 2020 року він відмовився бути переведеним на вказані посади і в повідомленні вказав, що в нього відсутні дипломи на роботу за цими професіями.

26 червня 2020 року на засіданні профспілкового комітету ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» розглядалася заява ОСОБА_1 щодо захисту прав працівника на подальшу трудову діяльність, в результаті якого було вирішено рекомендувати закладу переведення майстра виробничого навчання за професією «Електрогазозварник, електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах» на іншу посаду за рекомендаціями МСЕК згідно його кваліфікації (витяг з протоколу засідання № 7).

Згідно з листком непрацездатності КНП «БЛІЛ м. Бахмут» серії НОМЕР_1 від 28 липня 2020 року ОСОБА_1 з 15 липня 2020 року по 28 липня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: і20.8 інші форми стенокардії.

Відповідно наказу ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» № 130к від 29 липня 2020 року майстру виробничого навчання ОСОБА_1 продовжено щорічну основну відпустку на 14 календарних днів у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю на підставі його заяви та листка непрацездатності від 28 липня 2020 року.

28 серпня 2020 року профспілковим комітетом ДНЗ «Бахмутський ЦПТО» було розглянуто подання директора Баранова О.М. та ухвалено рішення про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 , майстра виробничого навчання за професією «Електрогазозварник, електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах», з роботи за п. 2 ст. 40 КЗпП (за станом здоров`я) (повідомлення голови профспілкового комітету ДНЗ «Бахмутський ЦПТО» від 28 серпня 2020 року.

На підставі наказу ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» № 69-к від 01 вересня 2020 року ОСОБА_1 , майстра виробничого навчання, звільнено з 01 вересня 2020 року у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров`я п. 2 ст. 40 КЗпП України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки в даному випадку підставою звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 2 статті 40 КЗпП України став стійкий стан погіршення його здоров`я, що унеможливлював продовження роботи майстра виробничого навчання групи електрогазозварників. При цьому суд дійшов правильного висновку про те, що позивач не довів належними і допустимими доказами своїх вимог, порушення його прав.

Доводи апеляційної скарги про те, що надана для можливості проведення ВКК та ВТЕК відповідачем виробнича характеристика не свідчить про те, що позивач, при виконанні своїх трудових обов`язків, мав важку фізичну працю, нічні зміни, роботу на висоті, у механізмів, що рухаються, а також робив у проф.шкідливих умовах праці, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки матеріалами справи установлено, що згідно посадової інструкції Майстра виробничого навчання, затвердженої директором Державного навчального закладу «Артемівський центр професійно-технічної освіти) 05 вересня 2015 року, майстер виробничого навчання: забезпечує виконання навчального плану і програм виробничого навчання, дотримання норм і правил безпечного ведення робіт учнями групи (п.2.2); відповідає за якість виробничого навчання, рівень фахової підготовки і виховання учнів закріпленої за ним навчальної групи, своєчасну та якісну підготовку майстерень і робочих місць до занять, технічно правильну експлуатацію устаткування і машин, дотримання учнями вимог з охорони праці (п.2.4); готує учнів до виконання кваліфікаційних робіт та складання кваліфікаційних іспитів (п.2.10); має право на безкоштовне одержання спецодягу, інших засобів індивідуального захисту, змиваючих та знешкоджуючих засобів за встановленими нормами ( п.3.8); несе відповідальність: за безпечне проведення навчально-виробничого процесу (п.4.1); за нещасні випадки з учнями, які трапилися під час занять по причині порушення норм і правил з охорони праці (п.4.2); за стан, правильну експлуатацію обладнання та приладів, які установлені в закріпленій за ним майстерні (п.4.3); за виконання вимог чинної посадової інструкції (п.4.6).

Наведені обставини свідчать про те, що спеціальність «Електрогазозварник; електрогазозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах», на яку був прийнятий позивач на роботу майстром виробничого навчання, вимагає виконання робіт із застосуванням хімічних речовин та газів. До того ж, дана професія пов`язана з роботою на автоматичних та напівавтоматичних машинах, які можуть бути механізмами, що рухаються в залежності від виду зварювання.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції неповно відображено пояснення свідка голови МСЕК ОСОБА_2 , яка повідомила, що МСЕК не здійснювало аналіз роботи позивача у своєму висновку не зазначила про неможливість позивача за станом свого здоров`я обіймати посаду майстра виробничого навчання групи електрогазозварників. При цьому апелянт наполягає на тому, що в матеріалах справи відсутні посилання МСЕК на те, що позивачу рекомендовано роботу іншу, ніж та, яку він виконував та висновок МСЕК про неможливість позивача, за станом здоров`я, виконувати роботу за професією майстра виробничого навчання колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки відповідно до Постанови Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року за № 61-19749св18 по справі № 523/8055/16-ц підстави для звільнення за пунктом 2 статті 40 КЗпП України є або фактичні дані, які підтверджують, що внаслідок стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладені на нього трудові обов`язки, або стійке порушення функцій організму, визнання працівника інвалідом та наявність протипоказань щодо продовження ним трудової діяльності, підтверджені довідкою медико-соціальної експертної комісії.

В даному випадку матеріали справи містять як акт огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 854241, виданий 20 травня 2020 року офтальмолого-кардіологічною МСЕК на підставі акту огляду № 530, відповідно до якого позивачу встановлено інвалідність, так і висновок щодо умов та характеру праці, в якому позивачу протипоказана важка фізична праця, нічні зміни, робота на висоті, у механізмів що рухаються, в проф.шкідливих умовах. Також рекомендовано спостерігання у кардіолога, ендокринолога, стаціонарне лікування 2 рази на рік, санаторно-курортне лікування при відсутності протипоказань.

Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що матеріали справи містять належні на допустимі докази того, що позивача правомірно було звільнено на підставі пункту 2 статті 40 КЗпП України та підставою для звільнення позивача став стійкий стан погіршення його здоров`я, що унеможливлював продовження роботи майстра виробничого навчання групи електрогазозварників.

Доводи апеляційної скарги про те, що посилання суду на наявність атестаційної справи, згідно якої проведено атестацію відповідача і у зв`язку з цим заклад надає освітні послуги, зокрема, навчання спеціальностям «електрогазозварник» та «електрогазозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах» немає відношення до обставин даної справи колегією суддів не приймаються до уваги, з огляду на наступне.

З атестаційної справи вбачається, що у 2017 році на підставі наказу департаменту освіти і науки Донецької облдержадміністрації було проведено атестацію на той момент ДНЗ «Артемівський центр професійно-технічної освіти», заклад надає освітні послуги: зокрема електрогазозварник та електрозварник та автоматичних та напівавтоматичних машинах.

Відповідно технічного паспорту від 26 липня 2018 року, учбові майстерні ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти», в тому числі майстерня Електрогазозварювальна пройшли архітектурну та будівельну атестацію.

Державним стандартом професійно-технічної освіти ДСПТО 7212.С.28.00-2015 професії: електрогазозварник, встановлено, що професійно-практична підготовка здійснюється в навчальних майстернях, лабораторіях, навчальних полігонах, навчально-виробничих дільницях та безпосередньо на робочих місцях підприємств. Також Державним стандартом професійно-технічної освіти ДСПТО 7212.С.28.00-2015 професії: електрогазозварник, встановлено перелік завдань та обов`язків, умінь, та приклади робіт, які повинен вміти учень після навчання, тобто фактичний перелік електрогазозварювальних робіт, виконання яких повинен навчити майстер виробничого навчання.

Відповідно до переліку ліцензіатів, яким розширено провадження освітньої діяльності у сфері професійної (професійно-технічної) освіти, ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» входить до переліку закладів яким продовжено ліцензію: наказами Міністерства освіти та науки України від 09 січня 2020 року № 5-л та від 24 липня 2020 року № 200-л ліцензіату у сфері професійної (професійно-технічної освіти) відповідно до статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» розширено провадження освітньої діяльності Державному навчальному закладу «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» за професією 7212 «Електрогазозварник», «Електрогазозварник ручного зварювання» ліцензований обсяг 30 осіб та 60 осіб відповідно.

Згідно з журналом реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, позивач ОСОБА_1 , проходив інструктаж з питань охорони праці на робочому місці з професій газозварник та електрогазозварник, а саме 04 вересня 2018 року, 14 січня 2019 року, 02 вересня 2019 року, 13 січня 2020 року.

Наказом ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» від 17 березня 2018 року затверджено інструкцію з охорони праці для газозварників № 7 та для електрогазозварників № 8.

Інструкцією № 7 з охорони праці для газозварювачів у ДНЗ «Бахмутський центр ПТО» визначено: загальні положення перебування на території підприємства; вимоги до безпеки перед початком роботи; вимоги до безпеки під час роботи; вимоги до безпеки після закінчення роботи. Згідно п 1.24 даної Інструкції визначено, що необхідно стежити, щоб зварювальний апарат був ввімкнений у живильну мережу через індивідуальний рубильник проводом відповідного перерізу згідно з інструкцією по експлуатації зварювальних агрегатів; при цьому відстань між зварювальним агрегатом і стіною повинна бути не менше 0,5 м. Для захисту оточуючих від дії променів електричної дуги робоче місце електрозварювача, що знаходиться як у приміщенні, так і на відкритому повітрі, треба ізолювати переносними захисними засобами (щитами або ширмами), які повинні бути міцними та легкими, виготовлятися з листової сталі, фанери, обробленої певним способом, з азбестового полотна або, в крайньому разі, з брезенту (п.2.1). Електрозварювання треба проводити тільки у визначених для цього місцях (в електрозварювальних цехах, на дільницях, постах, у кабінах і на окремих площадках) (п.3.1). Не дозволяється відривати захисний щиток від очей, а також знімати маску під час роботи з вольтовою дугою, бо ультрафіолетове проміння дуги шкідливо впливає на зір та шкіру. Треба пам`ятати, що біль в очах виникає не одразу, а через кілька годин. При виникненні болю в очах слід звернутися до лікаря (п.3.18). При виконанні зварювальних робіт необхідно уважно стежити за ходом зварювання і правильною роботою зварювального агрегату (п.3.25). Необхідно стежити за справною роботою витяжної вентиляції для відведення шкідливих газів. Для цього забороняється влаштовувати протяги (п.3,38).

Інструкцією № 8 з охорони праці для електрозварювачів у ДНЗ «Бахмутський центр ПТО» визначено: загальні положення перебування на території підприємства; вимоги до безпеки перед початком роботи; вимоги до безпеки під час роботи; вимоги до безпеки після закінчення роботи; вимоги пожежної безпеки в аварійних ситуаціях. Згідно п.3.10 даної інструкції визначено, якщо у зварювальному матеріалі є свинець, цинк, мідь або бронза, треба користуватися фільтруючим або шланговим противогазом із забиранням чистого повітря. Перевозити кисневі і ацетиленові балони необхідно тільки на ресорних транспортних засобах, а також на спеціальних ручних візках і носилках.

Крім того, з актів внутрішнього переміщення основних засобів підписаними Біликом О.В., встановлено, які саме апарати та обладнання знаходились у розпорядження та були підзвітні останньому під час виробничого навчання, як такі, що використовувалися або могли бути використані, серед яких зазначені: зварювальні напівавтомати А-825 та Протон СПАИ-270/К.

Відповідно роз`яснень які викладені у п.21 постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року, при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу.

З системного аналізу наведеного можна дійти висновку, що невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі - це документально підтверджена неможливість продовжувати виконання роботи працівником за умови, що така робота потребує певної кваліфікації чи стану здоров`я. Виявлена невідповідність займаній посаді за станом здоров`я полягає в тому, що працівник за станом здоров`я не може впоратися з трудовими обов`язками (при цьому відсутня провина працівника в неналежному виконанні обов`язків), або продовження даної роботи протипоказано працівникові за станом здоров`я (відповідно до карти умов праці на робочому місці) та створює загрозу його життю й здоров`ю, або через стан здоров`я подальше виконання працівником трудових обов`язків створює небезпеку для членів трудового колективу, або громадян, яких обслуговує працівник і це перешкоджає подальшому продовженню роботи.

На переконання колегії суддів атестаційна справа, згідно якої проведено атестацію відповідача і у зв`язку з цим заклад надає освітні послуги, зокрема, навчання спеціальностям «електрогазозварник» та «електрогазозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах», в даному випадку має правове значення для вирішення спору по суті та є належним доказом у справі, оскільки стан здоров`я позивача, який значно погіршився, унеможливлював продовження роботи майстром виробничого навчання групи електрогазозварників.

Колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку з чим апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гуревич Родіон Геннадійович, залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 16 квітня 2025 року.

Головуючий О.І. Корчиста