ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2025 року м. Кропивницький

справа № 398/2816/24

провадження № 22-ц/4809/455/25

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Олександрійської міської ради на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2024 року (суддя Подоляк Я.М.) у справі за заявою Олександрійської міської ради Кіровоградської області, заінтересовані особи: Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою,-

встановив:

У травні 2024 року Олександрійська міська рада звернулась в суд із зазначеною заявою, в якій просила визнати відумерлою спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , та передати вказану частку квартири у комунальну власність Олександрійської територіальної громади в особі Олександрійської міської ради.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2024 року заяву залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Олександрійська міська рада подала апеляційну скаргу та, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до актового запису про смерть №1309, складеного 03.12.2019 Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З актового запису про смерть також вбачається, що останнім місцем проживання померлого є квартира АДРЕСА_1 . Заявником про смерть ОСОБА_4 є - ОСОБА_1 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.04.2024 №374237662, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить: 1/2 частка - ОСОБА_1 на підставі договору дарування №2672 від 31.10.2007, 1/2 частка ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 04.02.2014.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.09.2024 року №78253943, інформація про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 у Спадковому реєстрі відсутня.

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 06.09.2024 №78253950, інформація про заповіти, посвідченні від імені ОСОБА_4 , у Спадковому реєстрі відсутня.

Відповідно до листа Першої Олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 26.06.2024 №936/01-16, спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 станом на 26.06.2024 в Першій Олександрійській державній нотаріальній конторі згідно Книг обліку і реєстрації спадкових справ 2019-2024 та Алфавітних книг обліку спадкових справ 2019-2024 не заводилась.

Разом з тим, згідно з копією інформаційного листа від 17.04.2024 №1998/47/16, наданого Управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради, за даними Реєстру Олександрійської територіальної громади та відповідно до архівних даних адресно-реєстраційної картотеки, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Встановивши, що на час смерті ОСОБА_4 разом з ним за однією адресою були зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вказані особи можуть бути спадкоємцями спадкового майна померлого ОСОБА_4 , а тому вбачає існування спору про право на спадкове майно.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положенням ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання спадщини відумерлою (пункт 8 частини першої статті 293 ЦПК України).

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 294 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 року в справі № 408/154/19-ц (провадження № 61-16397св19) вказано, що: «особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду».

Заявник у справі про визнання спадщини відумерлою - це особа, в інтересах якої в суді порушується справа про підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваного права на спадщину, необхідних для реалізації нею майнових прав, без судового підтвердження яких вона позбавлена можливості здійснити ці права. Отже, набуття права власності на відумерлу спадщину територіальною громадою можна розглядати як правовий засіб, що слугує досягненню визначеності у відносинах власності на засадах справедливості.

Колегія суддів зазначає, що наявність спору про право повинна встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір.

Під спором про право необхідно розуміти перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право.

Відумерлою є спадщина, визнана як така на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факт смерті спадкодавця, відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, не прийняття спадкоємцями спадщини чи відмова від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Разом з тим, згідно з ч.4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з тих підстав, що ці особи були зареєстровані із померлим за однією адресою.

Відповідно до статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Залишаючи заяву про визнання спадщини відмерлою, суд першої інстанції не вжив заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, не витребував необхідні докази для з`ясування наявності у померлого спадкоємців та залишив без розгляду заяву про визнання спадщини відумерлою, обмежившись припущенням про можливу наявність таких спадкоємців.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність спору про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження, є передчасним і нічим не підтверджений.

З огляду на зазначене, оскаржувану ухвалу не можна вважати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Олександрійської міської ради задовольнити.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич