головуючий у суді І інстанції Петров Д.В.
провадження № 22-ц/824/6014/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Клименка Микити Сергійовича на рішення Подільського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місті Київ), Міністерство оборони України про встановлення факту смерті особи, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту смерті його сина, громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва.

Заява обґрунтована тим, що 03 листопада 2021 року відповідно до наказу № 273 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) військовослужбовця ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця-санітара І відділення морської піхоти 1 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти батальйону морської піхоти.

31 грудня 2021 року відповідно до наказу № 273 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) військовослужбовця ОСОБА_2 призначено на посаду старшого стрільця відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти.

3 05 грудня 2022 року на підставі розпорядження Генерального штабу Збройних Сил України від 27 листопада 2021 року № 39/304/79/30т старший матрос ОСОБА_2 відряджений до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, для виконання службових (бойових) завдань.

ІНФОРМАЦІЯ_3 о 15 год. 45 хв. старший матрос ОСОБА_2 перебуваючи у місті Маріуполь Донецької області та безпосередньо здійснюючи заходи кругової оборони міста, загинув внаслідок отримання множинних осколкових поранень під час бойового зіткнення з противником. Свідками загибелі був складений акт про настання смерті від 04 квітня 2022 року № 64/БТГр/32.

На теперішній час остаточне місцезнаходження тіла ОСОБА_2 невідомо та ймовірно знаходиться на тимчасово окупованій території у місті Маріуполі, що унеможливлює його евакуацію на підконтрольну територію України та отримання свідоцтва про смерть.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що надані заявником докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_2 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього.

Також судом першої інстанції роз`яснено заявнику його право звернутися до суду із заявою про оголошення ОСОБА_2 померлим на підставі частини 2 статті 46 ЦК України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Клименко М.С. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення факту смерті у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що посилання суду першої інстанції на практику Верховного Суду у справах №591/1461/19, №337/3725/22, 753/8033/22, №506/358/22 та №204/7924/23 є недоречними, оскільки указані справи мають інші підстави звернення та ґрунтуються на інших обставинах, не тотожних із тими які наявні у справі за заявою ОСОБА_1 .

Вказує, що до заяви надано докази, що достовірно свідчать про смерть ОСОБА_2 , а саме: акт про настання смерті, у якому шість осіб підтвердили факт смерті ОСОБА_2 внаслідок отримання множинних осколкових поранень під час бойового зіткнення з противником.

Зазначає, що суд першої інстанції, скопіювавши обґрунтування з постанови Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі №506/358/22, неправильно встановив обставини цієї справи № 758/13031/24 і неправильно застосував висновки Верховного Суду.

Від представника Міністерства оборони України - Овода А.П. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить залишити апеляційну скаргу заявника без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Клименко М.С. у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Від Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місті Київ) надійшла заява про розгляд справи без представника відділу, у якій він просив вирішити вимоги заяви на розсуд суду та у разі задоволення заяви у резолютивній частині рішення суду зазначити повні вичерпні відомості про померлого.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно з відповіддю ВЧ НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 31 жовтня 2022 року на запит ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі до наказу 03 листопада 2021 року № 273 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) військовослужбовця ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця-санітара І відділення морської піхоти 1 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти батальйону морської піхоти.

31 грудня 2021 року відповідно до наказу № 273 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) військовослужбовця ОСОБА_2 призначено на посаду старшого стрільця відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти.

3 05 грудня 2022 року на підставі розпорядження Генерального штабу Збройних Сил України від 27 листопада 2021 року № 39/304/79/30т старший матрос ОСОБА_2 відряджений до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, для виконання службових (бойових) завдань.

ІНФОРМАЦІЯ_3 о 15 год. 45 хв. старший матрос ОСОБА_2 перебуваючи у місті Маріуполь Донецької області та безпосередньо здійснюючи заходи кругової оборони міста, загинув внаслідок отримання множинних осколкових поранень під час бойового зіткнення з противником. Свідками загибелі був складений акт про настання смерті від 04 квітня 2022 року № 64/БТГр/32 (а.с. 10).

Відповідно до акта про настання смерті від 04 квітня 2022 року № 64/БТГр/32 полковник ОСОБА_3 , підполковник ОСОБА_4 , Лейтенант ОСОБА_5 , майор медичної служби ОСОБА_6 , полковник медичної служби ОСОБА_7 засвідчили, що ІНФОРМАЦІЯ_3 о 15:45 год. старший стрілець відділення морської піхоти взводу морської піхоти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 старший матрос ОСОБА_2 , перебуваючи у місті Маріуполь та безпосередньо здійснюючи (приймаючи участь) кругової оборони міста Маріуполь згідно з бойовим розпорядженням ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » БТ № 13/1т/оц/оту від 27 лютого 2022 року, загинув внаслідок отримання множинних осколкових поранень під час бойового зіткнення з противником (а.с. 8).

Повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_5 сповіщено ОСОБА_8 про те, що її син ОСОБА_2 у бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість і мужність, загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 . Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 9).

Указом Президента України від 07 квітня 2022 року № 220 нагороджено ОСОБА_2 орденом «За мужність» ІІІ ступеня (посмертно), знак ордена № НОМЕР_3 (а.с. 11).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини 1-3 статті 89 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (частина 1 статті 297 ЦПК України).

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина 3 статті 297 ЦПК України).

Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника (абзац 1 частини 1 статті 317 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23) вказано, що: «загальні вимоги до змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення передбачені статтею 318 ЦПК України, згідно з якою у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях» (далі - Закон № 2345-ІХ від 01 липня 2022 року) статтю 317 ЦПК України викладено в новій редакції.

Статтею 317 ЦПК України (в редакції Закону № 2345-ІХ від 01 липня 2022 року) передбачено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України та встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду».

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що заявник не надав доказів, які б підтверджували факт смерті ОСОБА_2 , а надані докази лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього.

Разом із тим, суд першої інстанції не врахував додані до заяви докази, зокрема і акт про настання смерті від 04 квітня 2022 року № 64/БТГр/32, у якому полковник ОСОБА_3 , підполковник ОСОБА_4 , Лейтенант ОСОБА_5 , майор медичної служби ОСОБА_6 , полковник медичної служби ОСОБА_7 засвідчили, що 17 березня 2022 року о 15:45 год. ОСОБА_2 , перебуваючи у місті Маріуполь та безпосередньо здійснюючи (приймаючи участь) кругової оборони міста Маріуполь згідно з бойовим розпорядженням ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » БТ № 13/1т/оц/оту від 27 лютого 2022 року, загинув внаслідок отримання множинних осколкових поранень під час бойового зіткнення з противником.

Апеляційний суд зауважує, що перелік доказів, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин, не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Наданий заявником акт про настання смерті ОСОБА_2 містить відомості про обставини, причину та точний час смерті останнього, а тому помилковими є висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті та про те, що заявникові слід звертатися до суду з заявою про оголошення його сина померлим.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Подільського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про встановлення факту.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Клименка Микити Сергійовича задовольнити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року скасувати з ухваленням нового судового рішення.

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місті Київ), Міністерство оборони України про встановлення факту смерті особи.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, адреса проживання: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 о 15:45 год. причина смерті: множинні осколкові поранення під час бойового зіткнення з противником, місце смерті: м. Маріуполь Донецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 21 квітня 2025 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська