Справа № 154/3302/24 Головуючий у 1 інстанції: Кусік І. В.
Провадження № 22-ц/802/465/25 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

вивчивши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05 березня 2025 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05 березня 2025 року у цій справі позов ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 6838197 від 06 липня 2023 року у розмірі 10 368 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2 422,40 грн судового збору.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором у встановленому законом розмірі та не відповідає вимогам частини 2 статті 356 ЦПК України (у апеляційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер (та серію) паспорту відповідача, відомості по наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд»; прізвища, ім`я та по батькові інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування; доводи відповідача про те, в чому, на її думку, полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції). Відповідачем ОСОБА_1 також не виконані вимоги пункту 2 частини 4 статті 356 ЦПК України (не додано копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи).

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 17 березня 2025 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 у цій справі залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії зазначеної ухвали.

Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху була направлена за вказаною відповідачем ОСОБА_1 адресою двічі 17 березня 2025 року, 08 квітня 2025 року проте вручена не була, і рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень повернулися до Волинського апеляційного суду без вручення з відмітками «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини 3 статті 185, частини 2 статті 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Як передбачено статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31 рішення) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб» (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

Також у рішенні «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на судове рішення, яка не оплачена судовим збором у встановленому законом розмірі та не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України. Також відповідач ОСОБА_1 не усунув зазначені в ухвалі суду недоліки, що в свою чергу перешкоджає суду апеляційної інстанції вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

При цьому відповідач ОСОБА_1 не отримував копію ухвали апеляційного суду про залишення його апеляційної скарги без руху, хоча суд апеляційної інстанції двічі направляв відповідачу копію постановленої судом ухвали за зазначеною самим відповідачем ОСОБА_1 адресою, не цікавився станом поданої апеляційної скарги, самоусунувся від виконання обов`язку добросовісно здійснювати процесуальні права, вказані в ухвалі суду недоліки ні у встановлений судом строк, ні на час постановлення цієї ухвали не усунув.

Як передбачено частиною 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (частина 3, 7 статті 185 ЦПК України).

За таких обставин та з урахуванням вимог процесуального закону, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05 березня 2025 року у цій справі визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення .

Головуючий

Судді