Справа № 457/641/25
провадження №2/457/195/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 квітня 2025 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Василюк Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Трускавецької міської ради, про стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Трускавецької міської ради, про стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Позовне провадження вид провадження у судовому процесі, у якому розглядається спір двох сторін (позивача та відповідача), який виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Разом з тим, у справах позовного провадження факт самостійного утримання та виховання дитини, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимога про встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини може бути вирішена в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (подібна позиція ВП ВС викладена у постанові від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц).

Звертаючись до суду з даним позовом в порядку позовного провадження, ОСОБА_1 просить суд встановити факт самостійного утримання та виховання дитини, однак у позовній заяві не згадує про наявність спору відносно цього питання з відповідачкою, не наводить підстав для задоволення такої вимоги.

Тому позивачу слід уточнити позовні вимоги, надати докази порушення права, за захистом якого, він звернувся до суду з даною позовною заявою, а саме: з позовною вимогою про самостійне виховання та утримання доньки.

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивач, зокрема, просить стягнути аліменти, визначити місце проживання дитини та встановити факт самостійного виховання дитини. Вказані вимоги є неоднорідними, потребують встановлення різних обставин, дослідження різних доказів.

За таких обставини вказані позовні вимоги не можуть бути розглянути в одному позовному провадженні (стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення факту самостійного виховання дитини), оскільки відсутня спільність предмету позову, позовні вимоги не однорідні.

Таким чином, в порушення вимог ч. 1 ст. 188 ЦПК України, у позовній заяві не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення факту самостійного виховання дитини, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, не залежить від правильності позовних вимог про визначення місця проживання дитини. Крім того, як вже зазначено вище, строки розгляду позовних вимог про стягнення аліментів та про визначення місця проживання дітей, є різними.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Всупереч положенням п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач не зазначає ціну позову.

Відтак, позивачу слід зазначити ціну позову, оскільки позов в частині вимог про стягнення аліментів є позовом майнового характеру.

Згідно вимог ст.175 ЦПК України позовна заява повинна, серед іншого, містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Окрім того, згідно положень ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Позивачем не зазначено чи звертався він до органу опіки та піклування з заявою про визначення місця проживання дитини та необхідним пакетом документів, чи взагалі розглядалось таке питання органом опіки та піклування із винесенням письмового висновку про доцільність визначення місця проживання дитини.

Висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава визначення місця проживання дітей. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності визначення місця проживання дитини. Для підготовки даного висновку комісія спілкується з батьками та вивчає наявність підстав для визначення місця проживання дітей.

Ненадання висновку одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Як вбачається з позовної заяви, остання подана з порушенням вимог ст. 175, ст.177 ЦПК України, оскільки до позовної заяви не було долучено письмового висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а так само не долученодоказів звернення позивачана адресу органу опіки та піклування з приводу складення висновку та відмови у цьому.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 43, 177, 185, 260, ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Трускавецької міської ради, про стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини залишити без руху.

Вказані в ухвалі недоліки позовної заяви позивачці слід усунути протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали у визначений в ухвалі спосіб.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо вона відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, то заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: Т. В. Василюк