Справа № 279/6936/24
Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №279/6936/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ,
В С Т А Н О В И В :
Заявник-боржник по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ, звернувся з заявою про скасування виданого 20.11.2024 року судового наказу.
17.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, де зазначив, що про судовий наказ від 20.11.2024 року йому відомо не було, копію судового наказу не отримував, проживає в м.Києві, та було заблоковано його банківські рахунки. Ознайомившись через судову владу з судовим наказом зі змістом заяви про видачу судового наказу, вважає вимоги стягувача безпідставними та необгрунтованими, тому просив скасувати судовий наказ, та стягнути із заявника судові витрати, та стягнуті кошти з карткових рахунків.
Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. 20.11.2024 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області видано судовий наказ у справі №279/6936/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 811,59 гривень за період з 01.11.2023 року по 31.10.2024 року, 3% річних у сумі 15,09 гривень, інфляційних витрат 44,98 гривень, а всього 871 (вісімсот сімдесят одна) гривня 66 копійок, та судові витрати в сумі 302,80 грн..
21.11.2024 року вищевказаний судовий наказ було направлено боржнику. Однак, на адресу суду повернувся конверт з відміткою, за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи вищевказане, судовий наказ відповідно до положень ст.171 ч.3 ЦПК України підлягає скасуванню.
Щодо вимоги заявника про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» суми сплаченого судового збору за подання заяви про скасування судового наказу у розмірі 151,40 грн., суд зазначає наступне.
Стаття 7 Закону України «Про судовий збір" містить вичерпний перелік підстав для повернення судового збору.
Положення ст.164 ЦПК Українине передбачає порядок розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу. Частина друга вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження.
Крім того норми ст.171 ЦПК України також не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.
Суд зазначає, що в разі скасування судового наказу, стягувач має право звернутись до суду з позовом про стягнення з боржника відповідних витрат, а тому при скасуванні судового наказу розподіл судових витрат не здійснюється.
Оскільки ст.141 ЦПК України регулює питання розподілу судових витрат в позовному провадженні, а нормами розділу ІІ ЦПК України не передбачено стягнення із стягувача на користь боржника судового збору, сплаченого при поданні заяви про скасування судового наказу у разі її задоволення, то сплачений судовий збір не підлягає стягненню на користь боржника.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, тому що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника. Водночас чинним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат у виді судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.
Щодо вимоги заявника про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» коштів, які були стягнуті з карткових рахунків заявника.
Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.
Статтею 444 ЦПК України визначено порядок вирішення питання про поворот виконання рішення суду.
Так, відповідно ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
Згідно ч.6 ст. 444 ЦПК України, до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.
Поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.
Застосовуючи поворот виконання рішення суд повинен зобов`язати стягувача повернути заявнику безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.
Оскільки заявником не подано доказів того, що з нього стягнуто кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» згідно судового наказу від 20.11.2024 року, тому в частині стягнення коштів, які були стягнуті з карткових рахунків заявника слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №279/6936/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборогованості задовольнити.
Судовий наказ від 20.11.2024 року по справі №279/6936/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборогованості, скасувати, та роз`яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного повадження.
У задоволенні решти вимог заявника відмовити.
Копію ухвали направити сторонам.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя