Справа №464/1433/25
пр № 2/464/1141/25
У Х В А Л А

16 квітня 2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Керницької І.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

у с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Скочиляс І.М., звернулась в суд із позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 25.03.2025, просить стягнути з відповідача «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 16 893,18 грн, а також просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 116 054,69 грн та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. Окрім цього, просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн та судовий збір в розмірі 2 186,07 грн, сплачений при поданні позову.

Ухвалою судді від 10.03.2025 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від представника позивачки 15.04.2025 надійшла заява про відмову від позову у зв`язку з добровільним відшкодуванням відповідачами шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Окрім цього, у зазначеній заяві просила розглядати справу у її відсутності.

У підготовче засідання, призначене на 16.04.2025, учасники справи не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, а тому, відповідно до ч.3 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Принцип диспозитивності полягає, зокрема, у тому, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом приписів статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Статтею 142 ЦПК України визначений порядок розподілу витрат у разі закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Приписами ч.3 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Судом встановлено, що заборгованість перед позивачкою ОСОБА_1 була погашена відповідачами вже після пред`явлення позову та після відкриття провадження у справі, тобто позивачка не підтримує свої позовні вимоги внаслідок їх задоволення. Разом з тим, представник позивачки в заяві про відмову від позову не просить стягнути судові витрати з відповідачів.

Враховуючи наведене, оскільки представник позивачки, відповідно до положень ст. ст. 49, 255 ЦПК України, відмовилась від позову, підстави для неприйняття такої відмови судом не встановлено, відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує права сторін, відтак провадження у справі слід закрити в зв`язку з відмовою позивачки від позову.

Керуючись ст. ст.142, 247, 255, 259-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

прийняти заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про відмову від позову до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди про стягнення заборгованості закрити на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, згідно з платіжною інструкцією №0.0..1 від 28.02.2025, АТ КБ «Приват Банк», що становить 1 093 (одну тисячу дев`яносто три) грн 4 коп.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК