ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 669/1176/23

Провадження № 22-ц/820/786/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

секретар судового засідання Заворотна А. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 січня 2024 року (суддя Бараболя Н. С., повне судове рішення складено 19 січня 2024 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»), звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначало, що 14.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір про надання споживчого кредиту № 5540140. Відповідно до п.п. 2.1. пункту 2 кредитного договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем. Підписанням кредитного договору ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, які розміщенні на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватись цих Правил. 19.06.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 19062023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5540140 від 14.02.2022. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за договором виникла заборгованість у розмірі 90172,50 грн, з яких 25000 грн - заборгованість за кредитом; 65172,50 грн - заборгованість за процентами.

Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_1 .

Заочним рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 січня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання споживчого кредитну № 5540140 від 14.02.2022 в розмірі 90172,50 грн, з яких: 25000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 65172,50 грн - заборгованості за процентами. Вирішено питання про судовий збір.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 29 січня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення суду.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи. Зазначає, що повідомлення про вручення судової повістки 13.12.2023 підписано не ним, а іншою особою. Вважає, що кредитний договір, додаток № 1 до договору та паспорт споживчого кредиту не підписані належним чином. Нараховані проценти не є співрозмірними із сумою кредиту і в порушення принципів розумності та добросовісності, створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Крім того, суд не врахував, що він є військовослужбовцем, а тому відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом не повинні нараховуватись. Позивач не додав усі додатки до договору факторингу від 19.06.2023, що унеможливлює надання належної правової оцінки цьому доказу.

У засідання апеляційного суду учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що 14.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір про надання споживчого кредиту № 5540140, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 25000 грн на строк 360 днів зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 1,99% в день. Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором М461927.

Паспорт споживчого кредиту і Додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту також підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором М461927.

19.06.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 19062023, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 5540140 від 14.02.2022.

Позичальник зобов`язання за договором належним чином не виконав.

За розрахунком позивача заборгованість за договором № 5540140 від 14.02.2022 складає 90172,50 грн, з яких 25000 грн - заборгованість за кредитом; 65172,50 грн - заборгованість за процентами.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд виходив з факту невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до закону зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд судом справи 09 січня 2024 року.

Допустимих доказів того, що у рекомендованому повідомленні про вручення 13.12.2023 ОСОБА_1 поштового відправлення підпис виконано не відповідачем, а іншою особою не надано.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Установлено, що договір про надання споживчого кредиту № 5540140 від 14.02.2022 підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором М461927, що відповідає наведеним вище нормам права.

Кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема, РНОКПП, дані паспорта громадянина України, зареєстроване місце проживання, електронну адресу, номер мобільного телефону. Також в кредитному договорі визначено порядок та умови надання кредиту, сплати процентів.

В такий же спосіб відповідач підписав Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит і Паспорт споживчого кредиту.

Тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що договір, додаток № 1 до договору та паспорт споживчого кредиту не підписані належним чином.

Укладаючи кредитний договір № 5540140 від 14.02.2022 сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами.

Безпідставним є твердження про неспівмірність процентів сумі кредиту і порушення принципів розумності та добросовісності, оскільки процентна ставка визначена відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, чинній на час укладення договору.

Наявність заборгованості за договором підтверджується розрахунком позивача, який не спростований ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність підстав для нарахування процентів, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, так як останній перебуває на військовій службі з 10 червня 2024 року, тоді як проценти нараховані у 2023 році.

Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Не заслуговує на увагу посилання в апеляційній скарзі, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції, на те, що не додані всі додатки до договору факторингу 19062023 від 19.06.2023.

За змістом пункту 1.2. договору факторингу № 19062023 від 19 червня 2023 року перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2.

Копія Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 1 від 19.06.2023 та витяг з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 19062023 від 19.06.2023 року надані позивачем, що підтверджує перехід від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 5540140 від 14.02.2022.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновок не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта