Провадження № 22-ц/812/700/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 квітня 2025 року м. Миколаїв

справа № 473/3183/16-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргами ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування постанов державних виконавців Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про застосування тимчасових обмежень, накладення штрафу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником адвокатом Богорел Сергієм Володимировичем, на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, постановлену 14 березня 2025 року під головуванням судді Лузан Л.В., повний текст судового рішення складений цього ж дня,

У С Т А Н О В И В:

06 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з шістьма скаргами провадження №2-і/473/1/25, №2-і/473/2/25, №2-і/473/3/25, №2-і/473/4/25, №2-і/473/5/25, №2-і/473/6/25) про визнання неправомірними та скасування постанов Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі Малиновський ВДВС).

Заявник зазначав, що 24 січня 2017 року постановою державного виконавця Малиновського ВДВС відкрито виконавче провадження №53276579 з примусового виконання виконавчого листа №473/3183/16-ц, виданого 14 грудня 2016 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області, щодо стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На час звернення зі скаргою виконавче провадження перебуває на виконанні у Хаджибейському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

В межах вказаного виконавчого провадження 28 лютого 2018 року постановами державного виконавця Малиновського ВДВС встановлено: тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України.

09 листопада 2018 року постановою державного виконавця Малиновського ВДВС на ОСОБА_1 накладено штраф на користь держави у розмірі 8422 грн 57коп.

Постановами державного виконавця Малиновського ВДВС від 03 серпня 2022 року встановлено тимчасове обмеження боржника в праві полювання та накладено арешт на грошові кошти боржника.

ОСОБА_1 не погоджується з даними рішеннями державних виконавців, вважає їх необґрунтованими, прийнятими із грубим порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та такими, що прийняті передчасно, а тому просив визнати їх неправомірними і скасувати.

Крім цього, заявник просив поновити строк для звернення з даними скаргами до суду, оскільки про існування спірних постанов боржник дізнався після ознайомлення його представника з матеріалами виконавчого провадження 09 грудня 2024 року.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 січня 2025 року вказані шість скарг у справі № 473/3183/16-ц об`єднані в одне провадження.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 березня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку для подання скарг на постанови державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про застосування тимчасових обмежень, накладення штрафу, в зв`язку із чим вказані скарги було залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 адвокат Богорел С.В., посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що приймаючи оскаржуване рішення суд виходив з того, що зі змісту поданої скарги вбачається, що боржник не був необізнаним щодо відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітньої дитини, а тому мав можливість дізнатися про існування спірних постанов, оскільки йому було відомо про відкрите виконавче провадження. Проте з таким висновком суду апелянт не погоджується, оскільки це не відповідає обставинам справи. Так, з наданих державним виконавцем до суду матеріалів виконавчого провадження та відповіді ДВС від 12.03.2025 року слідує, що відсутні відомості про отримання скаржником як постанови про відкриття виконавчого провадження, так і оскаржуваних постанов.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Богорел С.В. - підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що заявник пропустив визначений ч. 1 ст. 449 ЦПК України строк на звернення до суду зі скаргою та не надав доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Згідно з статтею 447-1 ЦПК України (в редакції Закону № 4094-ІХ від 21.11.2024 року, що набрав чинності 19.12.2024 року) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до п."а" ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою. У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду. (ч.2 ст.449 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2016 року та до досягнення нею повноліття.

На підставі вказаного судового рішення Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 04 січня 2017 року видано виконавчий лист.

24 січня 2017 року постановою державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №53276579.

В межах вказаного виконавчого провадження державними виконавцями Першого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесені наступні постанови:

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 28 лютого 2018 року,

- про встановлення тимчасового обмеження боржника в праві керування транспортними засобами від 28 лютого 2018 року,

- про встановлення тимчасового обмеження боржника в праві виїзду за межі України від 28 лютого 2018 року,

- про накладення штрафу від 09 листопада 2018 року,

- про арешт коштів боржника від 03 серпня 2022 року,

- про встановлення тимчасового обмеження боржника в праві полювання від 03 серпня 2022 року.

На час звернення ОСОБА_1 зі скаргами до суду виконавче провадження перебуває на виконанні у Хаджибейському ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

З матеріалів справи слідує, що 16 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Богорел С.В. - вперше оскаржив постанови державного виконавця у виконавчому провадженні №53276579, зазначивши, що про оскаржувані постанови ОСОБА_1 стало відомо лише 09 грудня 2024 року - при ознайомленні представником з матеріалами виконавчого провадження.

Ухвалами Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 грудня 2024 року вказані скарги повернуто без розгляду на підставі ч. 5 ст. 448 ЦПК України.

06 січня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Богорел С.В. - повторно звернувся з відповідними скаргами та просив поновити строк на їх подання, посилаючись на те, що про оскаржувані постанови ОСОБА_1 стало відомо лише 09 грудня 2024 року при ознайомленні представником з матеріалами виконавчого провадження, 26 грудня 2024 року у підсистемі «Електронний суд» він отримав ухвали суду від 20 грудня 2024 року, якими повернуто вперше подані скарги, та виконавши зазначені в ухвалах вимоги, повторно подав скарги.

Матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, що були надані виконавчою службою до суду першої інстанції, не містять доказів на підтвердження повідомлення боржника ОСОБА_1 про хід виконавчого провадження №53276579, в тому числі, про отримання ним постанови про відкриття вказаного виконавчого провадження та оскаржуваних постанов. Крім того у справі відсутні відомості щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про стягнення з нього аліментів та про отримання ним заочного рішення суду. З матеріалів виконавчого провадження також слідує, що боржник ОСОБА_1 жодного разу аліменти в примусовому порядку не сплачував.

Разом із тим, як зазначається скаржником у скаргах, про наявність оскаржуваних постанов державного виконавця він дізнався 09 грудня 2024 року при ознайомленні його представника з матеріалами виконавчого провадження ВП № №53276579.

Вказані обставини підтверджується відміткою в матеріалах виконавчого провадження (т. 1 а.с. 241)

За таких обставин колегія суддів встановила, що скаржник про порушення свого права дізнався 09 грудня 2024 року та звернувся зі скаргами до суду вперше в межах передбаченого п."а" ч.1 ст. 449 ЦПК України строку, а повторно звернення 06 січня 2025 року було хоча і з пропущенням встановленого законом строку, але протягом розумного строку з дня отримання ухвал суду про повернення його скарг.

До того ж колегія суддів враховує, що повертаючи без розгляду 20 грудня 2024 року вперше подані ОСОБА_1 скарги, суд першої інстанції не звернув уваги, що редакція статті 448 ЦПК України, якою керувався суд при постановленні цих ухвал, набули чинності тільки 19 грудня 2024 року, тоді як скарги були сформовані представником ОСОБА_1 адвокатом Богорел С.В. - в системі «Електронний суд» 16 грудня 2024 року, а зареєстровані в Вознесенському міськрайонному суді Миколаївської області 17 грудня 2024 року.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, зробив помилковий висновок про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку для подання скарги та залишення без розгляду скарги, що як наслідок, призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та доступу до суду.

Оскільки суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана представником адвокатом Богорел С.В., підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Богорел Сергієм Володимировичем задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 березня 2025 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 22 квітня 2025 року