справа № 361/1452/24
провадження № 2/361/2832/24
РІШЕННЯ

Іменем України

28 січня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс (далі ТОВ Укр Кредит Фінанс або Товариство) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 1091-9931 від 27 вересня 2022 року в загальному розмірі 42000 грн.

В обґрунтування позову зазначало, що 27 вересня 2022 року між ТОВ Укр Кредит Фінанс та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Товариства в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1091-9931, який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, у якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач була попередньо ознайомлена. Даний договір відповідно до норм ч. 1 ст. 13 Закону України Про споживче кредитування був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа та відповідно до ст. 12 Закону України Про електронну комерцію цей договір підписаний сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За умовами вказаного кредитного договору № 1091-9931 відповідач отримала кредит у розмірі 8400 грн., базовий період 14 днів, строк кредитування 300 днів, знижена % ставка 2,50 % в день, стандартна % ставка 3,00 % в день.

Товариство взяті на себе зобов`язання за цим кредитним договором виконало повністю, надало відповідачу кредит у зазначеній вище сумі. Проте відповідач своїх зобов`язань за даним договором належним чином не виконує, всупереч умовам кредитного договору повернення кредиту не здійснює, внаслідок чого станом на 05 січня 2024 року ОСОБА_1 має перед Товариством заборгованість за вказаним вище договором на загальну суму 79632 грн. з яких: 8400 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 71232 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Разом з тим, Товариством прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 37632 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 42000 грн. У зв`язку вищезазначеним, Товариство просить стягнути частину заборгованості, а саме: прострочену заборгованість за кредитом к розмірі 8400 грн., прострочену заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 33600 грн., що разом становить 42000 грн.

Позивач ТОВ Укр Кредит Фінанс у судове засідання не з`явилося, його представник ОСОБА_2 подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити їх повністю, розгляд справи здійснювати за відсутності сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у суді не заперечувала факту укладення 27 вересня 2022 року між нею та ТОВ Укр Кредит Фінанс кредитного договору № 1091-9931, позов визнала частково.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 27 вересня 2022 року між позивачем ТОВ Укр Кредит Фінанс та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ Укр Кредит Фінанс, був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1091-9931, який разом із правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складає єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.

Відповідно ч. 1 ст. 13 Закону України Про споживче кредитування договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно із вимогами, визначеними Законом України Про електронні документи та електронний документообіг, а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України Про електронну комерцію.

Згідно із ст. 12 Законом України Про електронну комерцію позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А024 для підписання договору про відкриття кредитної лінії № 1091-9931 від 27 вересня 2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Зі змісту вказаного договору вбачається, що сторони обумовили його умови, а саме ТОВ Укр Кредит Фінанс надало ОСОБА_1 кредит у сумі 8400 грн. на особисті потреби, строк кредитування 14 календарних днів (базовий період), строк кредитування 300 днів, знижена % ставка 2,50 % в день, стандартна % ставка 3,00 % в день; повернення кредиту відбувається шляхом сплати кредиту повністю в останній календарний день заявленого строку.

Сторонами також погоджено орієнтовну вартість кредиту 84000 грн., що включає відсотки за користування кредитом 75600 грн. Реальна процентна ставка на дату укладення договору 1139965 %.

Позивачем ТОВ Укр Кредит Фінанс свої зобов`язання за кредитним договором виконано, надано кредитні кошти в розмірі 8400 грн., а відповідач ОСОБА_1 у порушення умов договору свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечувала факт укладення вказаного кредитного договору № 1091-9931 від 27 вересня 2022 року, отримання нею кредитних коштів у розмірі 8400 грн. та відповідно, існування кредитних правовідносин між сторонами, дані факти підтвердила.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Законом України Про електронну комерцію та Законом України Про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про електрону комерцію електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно із 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Таким чином, сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ Укр Кредит Фінанс за кредитним договором № 1091-9931 від 27 вересня 2022 року становить 79632 грн. Дана сума складається з простроченої заборгованості за кредитом 8400 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 71232 грн.

Разом з тим, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Товариством прийнято рішення про можливість застосування до відповідача ОСОБА_1 програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання суми заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 37632 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 42000 грн. У зв`язку вищезазначеним, Товариство просить стягнути частину заборгованості, а саме: прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 8400 грн., прострочену заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 33600 грн., що разом становить 42000 грн.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, суд вважає, що оскільки відповідачем ОСОБА_1 сума заборгованості за кредитом у розмірі 8400 грн. не погашена, тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 37632 грн. суд дійшов такого висновку.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач ОСОБА_1 11 жовтня 2022 року здійснено платіж за кредитом у розмірі 3192 грн., який було зараховано позивачем у рахунок погашення процентів.

У п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

За правилами ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

За змістом ст. ст. 11, 18 Закону України Про захист прав споживачів цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України Про споживче кредитування. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

При цьому, ч. 4 ст. 18 вказаного Закону не містить застереження щодо незастосування зазначених положень п. 5 ч. 3 цієї статті до умови договорів про надання споживчого кредиту.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз наведених норм та умов кредитного договору, дає суду підстави для висновку про те, що нарахований позивачем розмір відсотків не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права та є несправедливим.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитом становить 8400 грн., при цьому, заборгованість за процентами позивач просить стягнути в розмірі 33600 грн, яка у 4 рази перевищує розмір самої заборгованості.

Суд вважає, що нарахована позивачем ТОВ Укр Кредит Фінанс сума по процентам за користування кредитом у розмірі 33600 грн не відповідає вимогам законодавства про захист прав споживачів.

Крім того, суд вважає, що передбачена в кредитному договорі ставка високого розміру процентів порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, тим самим порушує її права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за процентами, яка є явно завищеною, не відповідає вимогам, передбаченим ч. 3 ст. 509 та ст. 627 ЦК України, засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми процентів спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту.

Конституційний Суд України у Рішенні від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг, роз`яснив, що межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг.

У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити.

Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення (Рішення Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013).

У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно із якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками фізичними особами.

При цьому, суд вважає релевантним посилання на вказане рішення Конституційного Суду України при вирішенні питання про розмір відсотків за порушення відповідачем грошового зобов`язання.

У п. 2.3 кредитного договору № 1091-9931 від 27 вересня 2022 року визначено, що дата видачі кредиту 27 вересня 2022 року, останній календарний день першого базового періоду 10 жовтня 2022 року, сума кредиту 8400 грн., нараховані проценти за користування кредитом 2940 грн., разом до сплати 11340 грн.

Тобто, вартість обчислено за 14 днів користування кредитними коштами.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання щодо стягнення відсотків, суд, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків невиконаного зобов`язання відповідача та врахуючи інтереси обох сторін, з огляду на те, що 10 жовтня 2022 року відповідач ОСОБА_1 здійснила платіж у розмірі 3192 грн., який зарахований позивачем як сплату процентів, необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, суд вважає, що належить зменшити розмір процентів до розміру 2940 грн, що відповідає чітко обумовленим умовам вказаного кредитного договору.

На переконання суду, саме такий розмір відсотків буде справедливим, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 за кредитним договором № 1091-9931 від 27 вересня 2022 року кошти добровільно ТОВ Укр Кредит Фінанс не повернуті, суд дійшов висновку, що позов ТОВ Укр Кредит Фінанс є обґрунтованим лише частково, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню прострочена заборгованість за кредитому розмірі 8400 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентамиу розмірі 2940 грн., в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Також згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений Товариством при подачі до суду позову судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 263 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс, , заборгованість за кредитним договором № 1091-9931 від 27 вересня 2022 року в загальному розмірі 11340 (одинадцять тисяч триста сорок) грн. та судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.