Справа № 930/2247/22
Провадження № 22-ц/801/935/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войницька Т. Є.
Доповідач:Оніщук В. В.
УХВАЛА

21 квітня 2025 рокуСправа № 930/2247/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

судді-доповідача: Оніщука В.В.,

суддів: Голоти Л. О., Копаничук С. Г.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Райдуга» Сича В. А. про розірвання договору оренди землі,

за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства «Райдуга» Сича В. А. на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2024 року,

в с т а н о в и в:

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 було задоволено: вирішено розірвати договір оренди землі від 23 вересня 2010 року, зареєстрований у Державному реєстрі земель, про що вчинено запис від 14 грудня 2011 року за №03111, укладений між ОСОБА_1 та СФГ «Райдуга» Сича В. А. щодо земельної ділянки з кадастровим № :01:001:0177, площею 1,8178 га, розташованої на території Язвинківської сільської ради Вінницького (Немирівського) району Вінницької області, яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 491147 від 25 червня 2009 року. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із таким рішенням, 14 березня 2025 року представник відповідача адвокат Чайка А. О. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Водночас представник ставив питання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, мотивуючи поважність причин його пропуску тим, що копію оскаржуваного рішення представник СФГ «Райдуга» ОСОБА_2 адвокат Сувалов В. О. отримав поштою 14 березня 2025 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 березня 2025 року було визнано неповажними зазначені представником СФГ «Райдуга» Сича В. А. підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення її недоліків, а саме:

- надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги із зазначенням поважних підстав для його поновлення;

- реєстрації СФГ «Райдуга» ОСОБА_2 електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі та надання апеляційному суду відповідних відомостей;

- надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

20 березня 2025 року матеріали справи надійшли до апеляційного суду.

31 березня 2025 року до апеляційного суду на виконання вимог ухвали надійшла заява адвоката, подана через ЄСІТС 29 березня 2025 року, до якої він долучив квитанцію про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку.

У клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги, наданому на виконання ухвали апеляційного суду від 19 березня 2025 року, адвокат Чайка А. О. зазначає, що директором СФГ «Райдуга» є ОСОБА_2 , якому відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №816004 від 23 вересня 2024 року встановлено ІІІ групу інвалідності безтерміново.

Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда №1861 від 23 вересня 2024 року ОСОБА_2 потребує медичної реабілітації. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я, з початку грудня 2024 року по 06 лютого 2025 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Немирівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №421, де йому встановлено діагноз, що за станом здоров`я останній потребує постійного стороннього догляду. У цей період ОСОБА_2 не мав можливості належним чином здійснювати свою діяльність, включаючи участь у судових процесах чи своєчасне подання апеляційної скарги.

У зв`язку із вищевикладеним, ОСОБА_2 був направлений на обстеження до лікарськоконсультативної комісії КП «Немирівський міський центр первинної медикосанітарної допомоги», яка сформувала 25 березня 2025 року висновок №165 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.

Це, на переконання представника, підтверджує неможливість ОСОБА_2 самостійно виконувати повсякденні функції та, відповідно, приймати активну участь у юридичних процесах, включаючи підготовку та подання апеляційної скарги.

Окрім обмеження фізичної активності, ОСОБА_2 не мав змоги зв`язатися з адвокатом Суваловим В. О. та доручити йому виконання відповідної роботи, зокрема, написання апеляційної скарги. Це сталося через те, що відповідно до домовленості між сторонами, адвокат здійснював свої повноваження лише у суді першої інстанції.

Таким чином, у період, коли ОСОБА_2 перебував на лікуванні, він не мав змоги надати доручення адвокату щодо підготовки апеляційної скарги, що додатково ускладнило своєчасне подання апеляції.

З огляду на наведену інформацію, можна стверджувати, що пропуск строку на подання апеляційної скарги зумовлений серйозним погіршенням стану здоров`я ОСОБА_2 , що спричинило його неможливість виконувати професійні обов`язки та брати участь у судовому процесі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 квітня 2025 року строк на усунення недоліків апеляційної скарги у частині реєстрації СФГ «Райдуга» Сича В. А. електронного кабінету у ЄСІТС та надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги було продовжено на п`ять днів.

При цьому апеляційним судом було наведено мотиви, на підстав яких надані медичні документи не підтверджують поважність підстав для поновлення строку на звернення із апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 21 листопада 2024 року.

Окрім того апеляційний суд звернув увагу скаржника, що представником не було надано доказів на підтвердження того, що з дня складення повного рішення 29 листопада 2024 року у тридцятиденний строк після цієї дати інші учасники юридичної особи СФГ «Райдуга» Сича А. В. не мали повноважень на надання відповідних доручень адвокату щодо підготовки апеляційної скарги.

Додатково апеляційний суд зауважив, що матеріали справи не містять долученого до апеляційної скарги супровідного листа місцевого суду № ЕП-210/25Вих від 10 березня 2025 року про надсилання адвокату Сувалову В. О. копії оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд вважав, що адвокат Чайка А. О. не надав доказів поважності неподання СФГ «Райдуга» Сича А. В. апеляційної скарги у тридцятиденний строк із дня складення повного тексту рішення суду першої інстанції.

Окрім того відповідач не виконав вимоги ухвали апеляційного суду від 19 березня 2025 року щодо реєстрації електронного кабінету юридичної особи у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

14 квітня 2025 року до апеляційного суду на виконання вимог ухвали надійшла заява адвоката, подана через ЄСІТС 11 квітня 2025 року.

До заяви долучено відповідь №8827630 про наявність у СФГ «Райдуга» Сича В. А. зареєстрованого електронного кабінету з 08 квітня 2025 року.

Також у заяві представник зазначає, що у період з 29 листопада 2024 року по 27 січня 2025 року керівник ФСГ Сич В. А. перебував у відрядженні, тому йому не було відомо про оскаржуване рішення.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Як уже зазначалося, оскаржуване судове рішення ухвалене судом 21 листопада 2024 року зі складенням його повного тексту 29 листопада 2024 року.

Апеляційна скарга подана адвокатом Чайкою А. О., як зазначалося, 14 березня 2025 року, тобто зі значним пропущенням встановленого законом тридцятиденного строку на більш ніж три місяці.

Заявляючи клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги втретє, представник відповідача зазначає, що відповідно до наказу №87/2024 від 28 листопада 2024 року ОСОБА_2 перебував у відрядженні у містах Київ, Житомир, Рівне, Хмельницький, Тернопіль, Івано-Франківськ, Львів, Луцьк з 29 листопада 2024 року по 27 січня 2025 року, строком 60 календарних днів, тому йому не було відомо про оскаржуване рішення у цей період. Окрім цього адвокат Сувалов В. О. мав обмежені повноваження і представляв інтереси відповідача виключно у суді першої інстанції.

Проте колегія суддів звертає увагу на те, що у попередньому клопотанні підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення представник відповідача зазначав те, що ОСОБА_2 з початку грудня 2024 року по 06 лютого 2025 року перебував на стаціонарному лікуванні та зв`язку із серйозним погіршенням стану здоров`я був позбавлений можливості самостійно виконувати повсякденні функції, брати активну участь у юридичних процесах, надати доручення адвокату щодо підготовки апеляційної скарги, що повністю суперечить твердженню про перебування ОСОБА_2 у довгостроковому територіально віддаленому відрядженні.

Окрім того як видно із копії наказу №87/2024 від 28 листопада 2024 року, що заступником директора СФГ «Райдуга» Сича В. А. є Сич А. В. Втім доказів про відсутність у нього повноважень із надання відповідних доручень адвокату щодо підготовки апеляційної скарги, на чому до того ж було зауважено апеляційним судом в ухвалі від 04 квітня 2025 року, відповідачем не надано.

Така поведінка сторони не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду та у сукупності зі встановленими судом обставинами дає підстави для висновку, що апеляційна скарга була подана із пропущенням процесуального строку без поважних причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У §§ 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. russia», заява № 52854/99, §§ 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, § 41, від 03 квітня 2008 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку скаржника є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальності за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Ураховуючи викладене, наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення не дають достатніх і переконливих підстав для визнання їх поважними та поновлення відповідного строку.

Жодних інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, яким судом апеляційної інстанції ще не надавалася правова оцінка, у клопотанні не зазначено.

Вирішуючи питання поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційним судом було враховано тривалість пропущеного строку у понад три місяці у той час, коли строк на оскарження рішення суду становить тридцять днів. Водночас обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій судом не встановлено.

Окрім того апеляційний суд звертає увагу, що копію ухвали про продовження строку на усунення недоліків на п`ять днів від 04 квітня 2025 року адвокат Чайка А. О. отримав 05 квітня 2025 року о 16 год 07 хв (а. с. 149), а тому заява про усунення недоліків від 11 квітня 2025 року подана ним із пропущенням визначеного судом п`ятиденного строку.

За змістом ст. ст. 357, 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства «Райдуга» Сича В. А. на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2024 року слід відмовити.

Керуючись статтями 126, 358, 381 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати неповажними зазначені адвокатом Чайкою Артуром Олеговичем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2024 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства «Райдуга» Сича В. А. на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Райдуга» Сича В. А. про розірвання договору оренди землі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Оніщук

Судді Л. О. Голота

С. Г. Копаничук