Справа № 706/354/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Школьної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представник заінтересованої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Христинівська міська рада, про встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем понад п`ять років до часу відкриття спадщини. При цьому зазначає, що 06.09.1978 його мати та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. На час реєстрації шлюбу заявникові було три роки. З часу реєстрації шлюбу, заявник, його мати та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю. Від шлюбу у матері з ОСОБА_3 народився їх спільний син та брат заявника - ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 побудували житловий будинок в АДРЕСА_1 , в якому вони поселилися 1994 року та проживали однією сім`єю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат - ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його вітчим - ОСОБА_3 . За відсутності спадкоємців кровного споріднення з ОСОБА_3 , заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті вітчима, вказуючи що він є спадкоємцем четвертої черги, поскільки проживав із спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років.

Постановою приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Бевзюка В.П. від 21.02.2025 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 відмовлено, оскільки факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю не підтверджений рішенням суду.

Зазначене спонукало ОСОБА_1 звернутися до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сімє`ю із ОСОБА_3 із 10.06.1994, тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 01.04.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, витребувано в приватного нотаріуса копію спадкової справи, зареєстрованої після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 просив задовольнити заяву та встановити факт спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

Представник заявника ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити, посилаючись на те, що спадкодавець та заявник зареєстровані за однією адресою із 1994 року. З часу реєстрації шлюбу між матір`ю заявника та ОСОБА_3 заявник проживав із ними як одна сім`я. У шлюбі також був народжений його брат та спільний син ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . Заявник вважав ОСОБА_3 своїм батьком, а той, у свою чергу, називав його сином. Відносини між ними були сімейними та максимально наближеними до родинних. Заявник та спадкодавець вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю необхідне заявнику для реалізації спадкових прав як спадкоємцю четвертої черги, оскільки у ОСОБА_3 інших спадкоємців за законом немає.

Представник заінтересованої особи - Христинівської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що заявник - ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 4, 5).

06.09.1978 мати заявника - ОСОБА_6 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 01.10.2019. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_7 (а.с. 4 на звороті).

Мати заявника - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідченням чого є досліджена в судовому засіданні копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер брат заявника - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 15.09.2021 (а.с. 12).

Із дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 22.10.2024 судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Христинівка Уманського району Черкаської області у віці 74 років помер ОСОБА_3 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, до складу якої увійшла, у тому числі, 8/9 частина трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на підставі рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 28.06.2022 (а.с. 18 - 19).

ОСОБА_1 19.02.2025 звернувся до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Бевзюка В.П. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , як такий, що спільно проживав із спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років. Заява зареєстрована нотаріусом за № 117 та на її підставі 19.02.2025 зареєстровано спадкову справу № 29/2025 (а.с. 40, 43).

Інші спадкоємці за законом чи заповітом у ОСОБА_3 відсутні.

Постановою приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Бевзюка В.П. від 21.02.2025 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку із незакінченням шестимісячного строку для прийняття спадщини та у зв`язку із неможливістю встановлення факту проживання однією сім`єю більше п`яти років, що дало б заявнику право на спадкування за законом згідно ст. 1264 ЦК України як спадкоємцю четвертої черги (а.с. 13).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2025/002022913 від 11.02.2025 ОСОБА_1 із 10.06.1994 по даний час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Факт проживання заявника за вищевказаною адресою із 1994 року по час звернення до суду із заявою підтверджується виданою Виконавчим комітетом Христинівської міської ради 14.02.2025 довідкою за № 31 та актом обстеження житлово - побутових умов і матеріального стану ОСОБА_1 від 14.02.2025 (а.с. 6, 9).

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 надала показання про те, що ОСОБА_1 вона знає із молодих років, він є її сусідом. ОСОБА_9 проживав спільно із матір`ю, вітчимом та меншим братом. Спочатку померла мати заявника, згодом і менший брат. До останніх днів ОСОБА_3 проживав з ОСОБА_1 , вони вели спільне господарство, тримали курей, спільно обробляли город, сад. Ровшан називав ОСОБА_10 батьком, здійснив його поховання. Після смерті ОСОБА_3 заявник залишився проживати сам у тому ж будинку.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_1 проживав однією сім`єю із ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та його меншим братом. ОСОБА_3 приходиться заявнику вітчимом. Після смерті матері заявника та меншого брата, ОСОБА_1 залишися проживати із ОСОБА_12 , за життя називав його батьком. В цілому разом проживали, скільки пам`ятає свідок - понад 10 років.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомила, що із ОСОБА_1 знайома з 2018 року. Зверталася до нього за допомогою по господарству. Матір ОСОБА_1 - ОСОБА_5 знала багато років. Тривалий час була знайома із ОСОБА_3 , якого ОСОБА_1 називав «батьою». Вони проживали разом, вели спільне господарство, разом харчувалися, спільно робили ремонт. Свідок допомагала заявнику та ОСОБА_3 у виготовленні тушонки із м`яса птиці, яку ті разом вирощували вдома.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до частин першої та другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка в разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Такий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 09 жовтня 2024 року в справі № 644/4646/23, від 22 травня 2024 року в справі № 127/3108/23 та інших.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу(стаття 1258 ЦК України).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Отже, для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування положень статті 1264 ЦК України є необхідним доведення факту проживання спадкоємця із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 4.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 № 296/5 доказом проживання спадкоємців однією сім`єю із спадкодавцем може бути рішення суду, яке набрало законної сили.

Встановлення такого факту у позасудовому порядку чинним законодавством не передбачено.

Встановлення факту проживання заявника ОСОБА_1 із спадкодавцем - ОСОБА_3 необхідне заявнику для реалізації спадкових прав та не пов`язане із спором про право, оскільки інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні.

Відповідно до ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 року №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №644/6274/16-ц та в постановах Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №461/4689/15-ц, від 10.10.2019 у справі №520/8495/17, від 17.10.2019 у справі №712/1294/17, від 09.01.2020 у справі №186/421/17, від 09.06.2021 у справі №346/5702/18.

Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживають з спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Як встановлено судом, померлий ОСОБА_3 доводився заявнику вітчимом, оскільки 06.09.1978 він та мати заявника зареєстрували шлюб. Заявник ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 спільно проживали в будинку АДРЕСА_1 із 1994 року по день смерті, що підтверджується відомостями із Реєстру територіальної громади, довідкою № 31 від 14.02.2025, виданою виконкомом Христинівської міської ради, актом обстеження житлово-побутових умов і матеріального стану заявника від 14.02.2025. Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 понад п`ять років до дня смерті спадкодавця проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, обробляли город, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. ОСОБА_1 здійснив поховання ОСОБА_3 та продовжує проживати у будинку по АДРЕСА_1 .

За загальним правилом, визначеним статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, що є одним із основоположних його принципів. За змістом частини третьої зазначеної норми, обов`язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які посилається особа як на підставу своїх вимог або заперечень, покладається на кожну із сторін.

Згідно із частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення заявника, його представника та оцінивши покази допитаних у судовому засіданні свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, адже факт, про встановлення якого просить заявник, підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами; від його встановлення залежать виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав заявника; заявник не має іншої можливості встановити та довести факт, що має для нього юридичне значення, а чинним законодавством не передбачено позасудового порядку встановлення такого юридичного факту.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 258, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Христинівська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю із 1994 року, тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - Христинівська міська рада, ЄДРПОУ - 33319218, місцезнаходження: вул. Соборна, 30, м. Христинівка, Черкаська область.

Суддя Альона ШКОЛЬНА