Справа № 450/3681/24 Провадження № 2/450/503/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Хохолик О.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

про (предмет позову): визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2057 га цільове призначення для індивідуального садівництва, кадастровий номер :09:000:1527, що числилась за ОСОБА_1 згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 98418204, номер запису про право власності 22516012, підстава набуття права власності договір дарування №461 від 24.03.2005р. видавник нотаріус Моісєєва О.Я., державний акт про право власності на землю ЛВ №19058 виданий 13.11.1998.

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача (чоловік відповідачки) ОСОБА_3 , про що ВДРАЦС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було складено актовий запис №6254 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина в склад якої, окрім іншого, увійшла земельна ділянка площею 0,2057 га. цільове призначення для індивідуального садівництва, кадастровий номер :09:000:1527, що числилась за померлим згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 98418204, номер запису про право власності 22516012, підстава набуття права власності договір дарування №461 від 24.03.2005р. видавник нотаріус Моісєєва О.Я., державний акт про право власності на землю ЛВ №19058 виданий 13.11.1998р.

За життя ОСОБА_3 розпорядився своїм майном на власний розсуд, а саме склав заповіт, посвідчений 07.08.2017р. приватним нотаріусом Завійською Ю.Л., згідно якого усе своє майно заповів своєму синові ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто позивачу в справі. Після смерті ОСОБА_1 позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі поданої заяви позивачу 06.04.2024р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Завійською Ю.Л. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину майна (спадкова справа №22/2023, зареєстровано в реєстрі за №649), однак свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку не було видано у зв`язку із втратою спадкодавцем оригіналів документів, що стали підставою для реєстрації його права на ділянку, що змушує позивача звернутись в суд задля визнання такого права, оскільки визнати таке в позасудовому порядку неможливо.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Позиція відповідача в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

13.11.2024 року ухвала суду про відкриття провадження у справі.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися-до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і -заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За життя ОСОБА_1 своїм майном на випадок смерті розпорядилася, склавши 07.08.2017 року заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального кругу Завійською Ю.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 1773, яким все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, заповів своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто позивачу по справі.

На даний час вказаний заповіт не змінений і не скасований (витяг із Спадкового реєстру за № 74723332 від 14.11.2023 року).

З копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 18.10.2023 року, виданого ВДРАЦС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 .

В день смерті ОСОБА_3 , згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, відкрилась спадщина, в склад якої згідно ст. 1218 ЦК України, увійшла земельна ділянка площею 0,2057 га. цільове призначення для індивідуального садівництва, кадастровий номер :09:000:1527, що числилась за померлим згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 98418204, номер запису про право власності 22516012, підстава набуття права власності договір дарування №461 від 24.03.2005р. видавник нотаріус Моісєєва О.Я., державний акт про право власності на землю ЛВ №19058 виданий 13.11.1998р.

В силу вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1270 ч. 1 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1272 Цивільного Кодексу України передбачає, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Після смерті ОСОБА_1 позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі поданої заяви позивачу 06.04.2024р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Завійською Ю.Л. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину майна (спадкова справа №22/2023, зареєстровано в реєстрі за №649), однак свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку не було видано у зв`язку із втратою спадкодавцем оригіналів документів, що стали підставою для реєстрації його права на ділянку, що змушує позивача звернутись в суд задля визнання такого права, оскільки визнати таке в позасудовому порядку неможливо.

Судом оглянута спадкова справа № 22/2023 після смерті ОСОБА_1

ОСОБА_1 в межах шестимісячного строку звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Завійської Ю.Л. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що стверджується копією заяви № 60 від 14.11.2023 року, відтак, ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

За встановлених вище обставин позивачем доведено, що ОСОБА_3 правомірно набув право власності на земельну ділянку площею 0,2057 га. цільове призначення для індивідуального садівництва, кадастровий номер :09:000:1527, які він успадкував за заповітом в силу вимог ст. 1270 ч. 1 ЦК України після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), а саме вступивши в управління спадковим майном, та звернувшись із відповідною заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи після смерті ОСОБА_1 .

Таким чином судом встановлено, що у відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя розпорядився спадковим майном на випадок своєї смерті склавши заповіт на ім`я позивача; те, що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має -застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; відповідач визнав позовні вимоги заявлені позивачем та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259,263,265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2057 га цільове призначення для індивідуального садівництва, кадастровий номер :09:000:1527, що числилась за ОСОБА_1 згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 98418204, номер запису про право власності 22516012, підстава набуття права власності договір дарування №461 від 24.03.2005р. видавник нотаріус Моісєєва О.Я., державний акт про право власності на землю ЛВ №19058 виданий 13.11.1998р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 04 березня 2025 року.

СуддяЄ. О. Данилів