ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2025 року м. Кропивницький

справа № 393/384/24

провадження № 22-ц/4809/445/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді (суддя-доповідач): Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Дем?яненко Тетяна Олександрівна;

відповідачі - ОСОБА_2 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2024 року, у складі Рачкелюка Ю.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та визнання права власності на майно.

В обгрунтування позову вказував, що 15 грудня 2009 року він уклав із ОСОБА_2 договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_2 від 15.12.2009.

Згідно висновку Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» станом на 09.07.2024 житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.11.2009 № 2085 виданого Новгородківською районною державною нотаріальною конторою.

Вказував, що оформити договір купівлі-продажу житлового будинку в нотаріальній конторі не встигли так як ОСОБА_2 виїхав до Російської Федерації, та є її громадянином.

Позивач зазначав, що на сьогоднішній день він користується вищевказаним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, здійснює поточний та капітальний ремонт, сплачує за комунальні послуги.

Вказував, що з 16.02.2011 зареєстрований та проживає разом із сім`єю в будинку АДРЕСА_1 .

Зазначав, що він позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію житлового будинку з господарськими будівлями, придбаний за укладеним договором купівлі-продажу, оскільки останній не складено у формі передбаченій чинним законодавством, а саме його нотаріально не посвідчили, через відсутність іншої сторони договору.

Посилався на виїзд продавця до Російської Федерації, що і стало перешкодою для позивача у реєстрації права власності на придбане нерухоме майно у встановленому законом порядку.

Просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 укладений в усній формі у вигляді розписки 15 грудня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також визнати за позивачем право власності на вищевказаний житловий будинок.

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Вважає, що для нього іншого способу захисту порушеного права ніж звернення із цим позовом до суду немає.

Вказує, що продавець є громадянином Російської Федерації та ухиляється від нотаріального оформлення договору купівлі продажу житлового будинку.

Посилається на ст. 328 ЦК України ,що право власності набувається на підставі, що не заборонено законом зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів ,які перебувають у власності ,не встановлені судом.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 13 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.

Справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідач викликався у судове засідання апеляційного суду через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України, у порядку визначеному ч. 11 с. 128 ЦПК України та згідно Положення про ЄСІКС (а.с. 72-73).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши наявні докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади.

Згідно довідки № 49 виданої старостою Вершино-Кам`янського старостинського округу 16.07.2024, про те що згідно запису погосподарської книги № 4, господарство № 0103781, ОСОБА_1 разом із дружиною ОСОБА_3 та двома синами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії паспорта НОМЕР_1 від 20.12.2002 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадяном Російської Федерації (а.с. 18).

Згідно розписки від 15.12.2009 ОСОБА_2 , 15.12.2009 отримав кошти за купівлю-продаж житлового будинку по АДРЕСА_1 від ОСОБА_1 в сумі 30 000 грн в присутності свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Гроші отримав у повному обсязі, претензій до покупця не має. Передав ключі від житлового будинку, дозволяє вселитися. Зобов`язується оформити договір купівлі-продажу в нотаріуса (а.с. 6).

Згідно технічного паспорта від 09.07.2024 виготовленого на замовлення ОСОБА_1 загальна площа по будинку АДРЕСА_1 становить 81,8 кв.м, житлова 41,9 кв.м.

Відповідно до архівної довідки виданої Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне бюро технічної інвентаризації» Кіровоградської обласної ради від 09.07.2024 року виданій ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за станом до 01.01.2013 року зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.11.2009 року № 2085 видане Новгородківською районною державною нотаріальною конторою.

Згідно довідки виданої Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне бюро технічної інвентаризації» Кіровоградської обласної ради від 09.07.2024 виданій ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа будинку 89,8 кв.м, розмір житлової площі 41,9 кв.м, збудовано самочинно: прибудова літ.а1- (за рахунок чого збільшено загальну площу по будинку).

Відповідно до висновку виданого ОКП КООБТІ від 09.07.2024 року № 1-4557, згідно заяви ОСОБА_1 ОКП «Кіровоградське ООБТІ» було проведено технічну інвентаризацію за адресою: АДРЕСА_1 . Під час технічної інвентаризації, за результатами візуального обстеження, встановлено, що за даною адресою знесено: сарай літ.Г, погріб літ.Д, сіни літ.б, огорожа літ.N, огорожа літ. N1.

В суді першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що 15 грудня 2009 року вона була присутня під час купівлі-продажу будинку в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 у ОСОБА_2 , який написав розписку про отримання 30 000,00 грн від ОСОБА_1 та зобов`язався оформити договір купівлі-продажу у нотаріуса. Проте, ОСОБА_2 поїхав до РФ, та більше не приїжджав в Україну. ОСОБА_1 з 2009 року проживає у придбаному у ОСОБА_2 будинку разом зі своєю сім`єю.

Звернувшись із даним позовом до суду позивач просив визнати дійсним договір купівлі-продажу укладений у вигляді розписки 15.12.2009 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 предметом якого був житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що договір купівлі продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Спірний договір купівлі продажу нерухомого майна був укладений у грудні 2009 року і сторони договору не були позбавлені можливості реалізувати свої права відповідно до встановлених на час виникнення спірних правовідносин положень законодавства України.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, колегія суддів погоджується із тим, що необгрутнованими є посилання позивача на те, що з 2009 року позивач постійно, добросовісно, відкрито та безперервно володіє спірним будинком, сплачує комунальні послуги та утримує житло в належному стані ,оскільки це підстави для набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, а таких вимог позивач не ставив.

Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. Статтею 657 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Тому, суд першої інстанції правильно вказав, що спірний договір не може бути визнаний судом дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України, і, відповідно, відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно».

Згідно частини першої статті 657 ЦК України (у редакції станом на 15.12.2009) договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Положення частини другої статті 220 ЦК України не можуть бути застосовані до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації. Тому у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання правочину дійсним необхідно відмовити.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу нерухомого майна (розписка) від 15 грудня 2009 року відповідно до вимог статті 657 ЦК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) підлягав і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, відсутні підстави для визнання його дійсним згідно статті 220 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі N 2-4570/07.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що визначені законом підстави для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення відсутні, подану у даній справі апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний