Справа № 201/3155/25
Провадження № 2-о/201/139/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

при секретарі - Тоцькій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Румянцева Ірина Олексіївна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця вказує, що з 1988р. проживала з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як жінка з чоловіком без реєстрації шлюбу до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Для упорядкування взаємовідносин з нотаріусом щодо сплати відповідних зборів за прийняття спадщини просить встановити факт їх проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу однією сім`єю з 1988р. по 25.05.2021р., оскільки в позасудовому порядку зробити це не може через смерть ОСОБА_2 .

В судовому засіданні свої пояснення підтримала, пояснила, що з ОСОБА_2 познайомилася в 5 класі у школі, вони навчалися у паралельних класах. В 9 класі вони вчилися разом, в 10 класі почали зустрічатися, після школи продовжили стосунки, хотіли одружитись, але батьки заявниці були проти. В 1978р. зустрілася з ОСОБА_3 , уклала з ним шлюб, 1979p. народила сина ОСОБА_4 , через 4 роки припинила проживати із чоловіком. У 1985р. вийшла заміж за ОСОБА_5 , розлучилася з ним у 2000р., але жити однією родиною вони припинили разом приблизно в 1987р.

З ОСОБА_2 вона почала зустрічатися в 1987р., а з 1988р. вони стали проживати однією сім`єю. Жили спершу в АДРЕСА_1 , в будинку матері ОСОБА_2 - ОСОБА_6 . Вона померла, коли заявниця була в 10 класі. В цьому будинку жив співмешканець ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , який через 2 місяці вигнав з хати заявницю, її сина ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Вони поїхали жити в с. Башмачка Солонянського району Дніпропетровської області, бо там давали сімейним гуртожиток по АДРЕСА_2 або 1а, прожили вони в гуртожитку до 1996р. Працювала в саду робітниками, заробітна плата була по 70 гривень, однакова у неї та ОСОБА_2 . Але в колгоспі перестали платить зарплату, жити не було за що. Тоді заявниця, її син ОСОБА_4 та ОСОБА_2 переїхали до сестри заявниці ОСОБА_8 , 1960р.н., ОСОБА_2 працював у котельні у колгоспі. Заявниця в свою чергу поїхала до Дніпра, їй дали гуртожиток для неодружених. Вона працювала кондуктором в трамвайному депо № 4. ОСОБА_2 з її сином ОСОБА_9 залишилися жити у сестри заявниці ОСОБА_10 . Сама заявниця 4 дня працювала, потім їхала в Башмачку до родини. В 2001р. їм дали сімейний гуртожиток по Запорізькому шосе 9. Заявниця отримувала 300грн зарплати, ОСОБА_12 почав працювати слюсарем у трамвайному депо, в нього зарплата була менша, бо не було розряду. Потім і ОСОБА_2 дали кімнату в гуртожитку, де вони й проживали. Захворів він узимку 2019р., думали, що то коронавірус. Заявниця возила його по лікарях, але вони не могли поставить діагноз. В лютому 2021р. зробили томограму і виявилося, що в нього онкологія. ОСОБА_2 запропонували оперативне втручання (видалення нирки з пухлиною). Стан його був поганий, він не ходив, задихався. Почались обстеження, його підлікували, і ОСОБА_12 склав заповіт на її користь. Але стан здоров`я його знову почав погіршуватися і він помер у травні 2021р. Помер ОСОБА_2 вдома, в гуртожитку, ховала його заявник та її син ОСОБА_4 , який вважав його батьком. Заявниця дотепер живе в цьому гуртожитку. Вказує, що укладення шлюбу не вважала за основне, бо в неї не склалися два попередніх шлюби, вони так із ОСОБА_13 і жили, як родина, але без штампа в паспорті. В неї є фотографії зі всього їх життя, з 1977р. починаючи та по квітень 2021р. Зараз вона просить встановити факт її проживання з ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки вона вирішує питання, зокрема, й боргів спадкодавця у АТ КБ «Приватбанк», але їй відмовляють у наданні будь-якої інформації, бо вона не є дружина померлого.

Заінтересована особа подала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, вислухавши заявницю, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцеві Положення» СК України, цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01.01.2004р.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004р. року.

До сімейних відносин, які існували до 01.01.2004р., норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності.

Положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України (надалі - КпШС України) не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01.01.2004р.

Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01.01.2004р. законом не передбачено.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно погосподарської книги № 16 Башмачанської сільської ради народних депутатів на 1991-1995р., в с. Башмачка по вул. Буштрук проживали ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно погосподарської книги № 4 Башмачанської сільської ради народних депутатів на 1996-2000р., в с. Башмачка по вул. Кірова, разом з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживали сестра ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із співмешканцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що заявниця є її сусідкою по гуртожитку з початку 2001р. ОСОБА_2 свідок знала, це чоловік заявниці. Вони вели активний спосіб життя, разом приймали участь у всіх питаннях життя гуртожитку. ОСОБА_2 називав заявницю дружиною. Вони жили однією сім`єю, завжди були разом, на ринок ходили удвох, свідок навіть не знала, що вони не укладали шлюб. Купляли щось велике, свідок бачила вантажну машину. Ремонт разом робили в своїх кімнатах. Ховала ОСОБА_2 заявниця та її син ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що заявницю знає з 2001р. як сусідку по гуртожитку. Жила вона із ОСОБА_2 та сином ОСОБА_4 як сім`я. Вони жили на одному коридорі, в одній кухні готували їжу, все їх життя було в свідка на очах. Жили вони родиною до самої смерті ОСОБА_2 . Коли він хворів, заявниця його доглядала, лікувала, після смерті поховала. Були як всі, майже не сварилися, разом купляли телевізор, холодильник, пральну машину, всюди були разом.

15.03.2021р. ОСОБА_2 склав на користь заявниці заповіт, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

25.11.2024р. заявниця як єдиний спадкоємець отримала свідоцтво про право на спадщину після його смерті.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20).

З врахуванням того, що наявність спору про право у справі не встановлена, оскільки заявниця вже оформила свої спадкові права після смерті ОСОБА_2 , що сукупністю зібраних у справі доказів - пояснень свідків та письмових доказів - підтверджений факт проживання з 01.01.2004р. до 25.05.2021р. заявниці та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без шлюбу, подану заяву слід задовольнити, але частково з врахуванням періоду, оскільки в позасудовому порядку встановити цей факт неможливо.

Керуючись ст.ст. ст.ст.4, 13, 81, 89, 200, 247, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Румянцева Ірина Олексіївна - задовольнити частково.

Встановити факт проживання з 01 січня 2004 року до 25 травня 2021 року як чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця смт Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду впродовж 30 днів. Повний текст рішення буде складений впродовж 5 днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Румянцева Ірина Олексіївна, адреса для листування: 49107, м. Дніпро, пр. Науки, буд. 84/48.

Суддя: Д.О. Покопцева