Справа №345/1511/25
Провадження № 2/345/870/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

28.04.2025 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Кулаєць Б.О., розглянувши в залі суду в м. Калуш в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість загальною сумою 71397,75 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмір 9999,98 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором - 43997,80 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 87 календарних днів - 17399,97 грн. Крім того, проситься стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.11.2023 між ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», первісний кредитор) та ОСОБА_1 (надалі відповідачка) укладено договір № 4119083 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (надалі - договір). На умовах, встановлених договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою сторони погодили наступні умови договору: сума кредиту складає 10000 грн., строк кредиту 350 днів: з 06.11.2023 по 21.10.2024. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 10000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану Банком АТ «ПУМБ».

Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 26.07.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу № 26/07/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідачки. Станом на дату укладання договору факторингу від 26.07.2024 № 26/07/2024, строк дії договору № 4119083 від 06.11.2023 не закінчився. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у період з 26.07.2024 по 21.10.2024 (87 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 17399,97 грн.

Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ані на рахунки ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», ані на рахунки первісного кредитора. Таким чином, відповідачка має заборгованість перед позивачем за договором №4119083 від 06.11.2023 загальною сумою 71397,75 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 9999,98 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 43997,80 грн., нарахованих процентів ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 87 календарних днів - 17399,97 грн.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 04.04.2025 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву. Окрім того, витребувано у АТ «ПУМБ» інформацію, що містить банківську таємницю.

14.04.2025 до суду надійшла інформація від АТ «ПУМБ» (а.с. 63-67).

14.04.2025 представник позивача подав до суду клопотання про долучення доказів (а.с. 51-61).

У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачкою не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву остання не скористалася, хоча ухвалу суду від 04.04.2025 про відкриття провадження у справі було доставлено до її електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 50), а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

06.11.2023 між ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4119083 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачці надано кредитні кошти у розмірі 4000,00 грн. строком на 350 днів (п. 1.2, 1.3) (а.с. 27-31). Кредитний договір підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х623.

Згідно з п .3.1. договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".

Пунктом 1.4.1. договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 договору.

09.11.2023 ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір до договору № 4119083 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.11.2023, яким погодили, що сума кредиту, яка надається згідно з цим додатковим договором складає 6000,00 грн. Сума кредиту на дату укладення цього договору, з урахуванням платежів, здійснених клієнтом за договором, складає 10000,00 грн. Строк кредиту та періодичність сплати процентів залишаються незмінними, відповідно до п.1.3 договору. За користування кредитом нараховуються проценти на умовах, встановлених п.1.4 договору (п.1.2., 1.4.-1.6. додаткового договору) (а.с. 32).

Загальна вартість кредиту та реальна річна процентна ставка за договором № 4119083 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.11.2023 в редакції додаткової угоди визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за вказаним договором, що є додатком № 1 до договору № 4119083, який підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором В998, та згідно з яким загальна вартість кредиту становить 77938,00 грн. (а.с. 33).

Згідно з листами ТОВ «УПР» від 26.07.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було повідомлено про перерахування та зарахування коштів, а саме: 06.11.2023 на суму 4000,00 грн. та 09.11.2023 на суму 6000,00 грн. на карту № НОМЕР_1 (а.с. 34, 35).

На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «ПУМБ» скерувало на адресу суду лист, в якому зазначило, що ОСОБА_1 була випущена банківська платіжна карта № НОМЕР_1 , та надало виписку про рух коштів по вказаній картці, з якої встановлено, що 06.11.2023 та 09.11.2023 на рахунок відповідачки надійшли кошти у розмірі 4000,00 грн. та 6000,00 грн. відповідно (а.с. 63-67).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 4119083 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.11.2023 станом на 26.07.2024 у ОСОБА_1 наявна заборгованість у розмірі 53997,78 гривень, з яких: 9999,98 гривень - прострочена заборгованість за кредитом та 43997,80 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 36-38).

26.07.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено договір факторингу № 26/07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Згідно з реєстром боржників від 27.07.2024 до договору факторингу № 26/07/2024 ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 4119083 від 06.11.2023 у розмірі 53997,78 грн., кількість днів прострочення 195.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 4119083 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.11.2023 за 87 календарних днів (27.07.2024 21.10.2024) сума нарахованих процентів становить 17399,97 грн. (а.с. 59-60).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Оцінка суду:

суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.

Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідачка 06.11.2023 підписала договір № 4119083 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, після чого, а саме: 09.11.2023 підписала додатковий договір до договору № 4119083 та отримала від ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» суму позики в загальному розмірі 10000,00 гривень на картковий рахунок. Доказів протилежного відповідачка не надала.

У вказаному договорі визначені умови кредитування, про що вказано вище, де, серед іншого, обумовлений і розмір нарахованих відсотків, які нараховуються на кредит, а також визначено графік платежів та загальна вартість кредиту, з чим відповідачка погодилася, підписавши його.

Як встановлено з розрахунків заборгованості та виписки по банківському рахунку відповідачки первісний кредитор надав останній можливість користуватися кредитними коштами, однак ОСОБА_1 не дотримувалася своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки, на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитом у розмірі 71397,75 грн., з яких: 9999,98 грн. заборгованості за основним боргом (сумою кредиту), 43997,80 грн. заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором, та 17400,00 грн. заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 87 календарних днів.

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачка суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй позикодавцем кредитними коштами, а також не подала будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості, не заперечила щодо складових суми заборгованості, порядку та обгрунтованості їх нарахування.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачка істотно порушила умови укладеного нею договору № 4119083 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.11.2023, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашала кредит та проценти за користування ним, а також, беручи до уваги правомірність набуття права вимоги позивачем за спірним кредитним договором, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» є обґрунтованим, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в межах заявлених позовних вимог в розмірі 71397,75 грн.

Розподіл судових витрат:

відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжною інструкцією від 17.01.2025 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. (а.с. 26).

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача.

Частиною другою статті 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено: договір про надання правової допомоги 01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року, акт приймання передачі наданих послуг № 4119083 до договору № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 11.12.2024, детальний опис робіт (наданих послуг) № 4119083 від 11.12.2024.

Так, згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг № 4119083 до договору № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 11.12.2024 вартість наданих послуг за підготовку та подачу позовної заяви про стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 за договором № 4119083 складає 10000 гривень, які слід стягнути з відповідачки, як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, ст.ст. 204, 207, 512, 514, 525, 526, 610, 612, 628, 639, 1048, 1049, 1050, 1077 ЦК України, ст.ст. 3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», керуючись ст.ст. 137, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за договором № 4119083 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.11.2023 у розмірі 71397 (сімдесят одна тисяча триста дев`яносто сім) гривень 75 копійок, з яких: 9999,98 грн. заборгованості за основним боргом (сумою кредиту), 43997,80 грн. заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором, та 17399,97 грн. заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 87 календарних днів.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та 10000,00 (десять тисяч) гривень витрат за надання професійної правничої допомоги.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», Київ, вул. Набережно-Корчуватська, будинок 27, приміщення 2, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: