КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 756/2200/24 Головуючий у суді першої інстанції -Яценко Н.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5830/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргуГоловного управління Державної казначейської служби України на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року заявник Головного управління Державної казначейської служби України звернувся до суду із заявою, в якій просив суд: змінити спосіб та порядок виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16.08.2024 по справі № 756/2200/24, а саме зазначити у резолютивній частині рішення в частині стягнення шкоди «Стягнути з бюджету м. Києва на користь ОСОБА_1 3000,00 грн відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності»; визначити боржником за виконавчим листом Оболонського районного суду міста Києва від 18.09.2024 по справі № 756/2200/24 - Бюджет міста Києва.

У обґрунтування заяви вказував, що до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві надійшла заява ОСОБА_1 про виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва від 18.09.2024 по справі № 756/2200/24 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 000,00 грн відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, а також судовий збір у сумі 363,36 грн.

Виконавчий лист видано на виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16.08.2024 по справі № 756/2200/24.

Боржником у Виконавчому листі визначено Державний бюджет України.

Головним управлінням Казначейства здійснено безспірне списання з Державного бюджету України судового збору в розмірі 363,36 грн на реквізити, вказані у заяві ОСОБА_1 , про що є відповідна відмітка на Виконавчому листі.

Однак, визначений у рішенні суду порядок виконання цього рішення в частині стягнення моральної шкоди з Державного бюджету України неможливо виконати.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) має організаційно-правову форму «орган місцевого самоврядування».

Визначений у Виконавчому листі боржник - Державний бюджет України не є належним боржником, за кошти якого, відповідно до Бюджетного кодексу України та Порядку № 845, має бути виконано рішення суду про стягнення моральної шкоди, завданої фізичній особі - ОСОБА_1 , внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій органу місцевого самоврядування, оскільки згідно з Бюджетним кодексом України, в таких випадках кошти стягуються з місцевих бюджетів.

3 урахуванням загальних принципів відшкодування шкоди завданої рішенням, дією чи бездіяльністю державного органу, законодавством регламентовано механізмом відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів місцевого самоврядування, в тому числі виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відтак і їх структурними підрозділами та посадовими особами під час здійснення своїх повноважень, а саме шляхом безспірного списання відповідним територіальним органом Казначейства коштів місцевого бюджету за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених рішенням про місцевий бюджет на зазначену мету.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ГУ ДКС України подалоапеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Посилається напорушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд не урахував, що бюджетне законодавство передбачає відшкодування шкоди з державного та місцевого бюджету залежно від того, ким заподіяно шкоду, що узгоджується також із статтями 1173, 1174 Цивільного кодексу України.

Зміст судового рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, вказує на те, що шкода ОСОБА_1 завдана протиправними діями інспектора з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Вказує, що Головне управління Казначейства не порушувало прав Позивача, діє виключно в передбачений законом спосіб, в межах своїх повноважень та у визначені строки. З метою недопущення бездіяльності та порушення законодавства Головне управління Казначейства і звернулось до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення.

Відзиви на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд апеляційної інстанції визнав за можливе, розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦІ1К України).

Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 серпня 2024 року у справі №756/2200/24 ухвалено позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди задовольнити частково. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3000,00 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, а також судовий збір у сумі 363 грн. 36 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На підставі зазначеного рішення стягувачем 18 вересня 2024 року отримані виконавчі листи № 2/756/2161/24.

Головним управлінням Казначейства здійснено безспірне списання з Державного бюджету України судового збору в розмірі 363,36 грн на реквізити, вказані у заяві ОСОБА_1 , про що є відповідна відмітка на Виконавчому листі.

Обґрунтовуючи свою вимогу щодо зміни способу та порядку виконання рішення суду заявник вказував, що визначений у Виконавчому листі боржник - Державний бюджет України не є належним боржником, за кошти якого, відповідно до Бюджетного кодексу України та Порядку № 845, має бути виконано рішення суду про стягнення моральної шкоди, завданої фізичній особі - ОСОБА_1 , внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій органу місцевого самоврядування, оскільки згідно з Бюджетним кодексом України, в таких випадках кошти стягуються з місцевих бюджетів.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що в своїй заяві заявник просить суд змінити спосіб виконання рішення шляхом визначення боржником за виконавчим листом Оболонського районного суду міста Києва від 18.09.2024 по справі № 756/2200/24 - Бюджет міста Києва, проте це не є зміною способу виконання рішення.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком суду з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Отже, при вирішенні питання про встановлення нового способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення раніше встановленим способом.

Задоволення відповідної заяви є можливим лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають можливість виконання рішення.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року в справі №693/426/17 (провадження №61-6283св19).

У постанові Верховного Суду від 4 травня 2020 року в справі №2-1927/11 (провадження №61-48245св18) викладено правовий висновок, згідно якого спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. Отже, процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення суду не передбачає зміну рішення суду по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення суду. Тобто, слід розрізняти способи захисту цивільного права, передбачені статтею 16 ЦК України, та способи і порядок виконання рішення суду, що суди й здійснили.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 зі змінами (далі - Порядок № 845).

Відповідно до пункту 35 Порядку № 845 безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним особам, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду, здійснює Державна казначейська служба.

В той же час, відповідно до пункту 41 Порядку № 845 безспірне списання коштів місцевих бюджетів для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним особам, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, здійснює орган Казначейства, тобто Головне управління Казначейства.

Порядок № 845 розмежовує стягнення коштів відповідного бюджету залежно від органу, який завдав шкоду, що також впливає на те який орган повинен виконувати судове рішення - Казначейство чи орган Казначейства.

Порядком № 845 також встановлено, що боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Також, безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Тобто законодавець не відносить місцевий чи державний бюджет до категорії «боржників», але визначає безспірне списання коштів як спосіб виконання рішення.

З урахуванням загальних принципів відшкодування шкоди завданої рішенням, дією чи бездіяльністю державного органу, законодавством регламентовано механізмом відшкодуванням шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів місцевого самоврядування, в тому числі виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відтак і їх структурними підрозділами та посадовими особами під час здійснення своїх повноважень, а саме шляхом безспірного списання відповідним територіальним органом Казначейства коштів місцевого бюджету за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених рішенням про місцевий бюджет на зазначену мету.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.07.2023 по справі № 910/16226/21.

Як видно зі змісту судового рішення по справі, шкода ОСОБА_1 завдана протиправними діями інспектора з паркування Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який є боржником у виконавчому провадженні, утримується за рахунок коштів бюджету міста Києва.

Отже, Департамент транспортної інфраструктури, як структурний підрозділ виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) належить до системи місцевого самоврядування у місті Києві, тому матеріальна шкода, яка була завдана позивачу внаслідок протиправних дій відповідача, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджету міста Києва, розпорядником якого у спірних правовідносинах є Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві.

Відповідно до вимог процесуального законодавства у резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

При цьому необхідності зазначення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або номера чи виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, наведена норма не встановлює, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення.

Аналогічну позицію висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 по справі №910/23967/16.

Суд першої інстанції вказаного не урахував, тому дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Разом з цим, вимога Головного управління Державної казначейської служби України щодо визначення боржником за виконавчим листом Бюджет міста Києва задоволенню не підлягає, оскільки є фактично вимогою про заміну сторони виконавчого провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів доходить висновку про необхідність скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби Українизадовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення заяви.

Змінити спосіб та порядок виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 серпня 2024 року по справі № 756/2200/24, зазначивши у резолютивній частині рішення в частині стягнення шкоди «Стягнути з бюджету м. Києва черезГоловне управління Державної казначейської служби України в місті Києвіна користь ОСОБА_1 3000,00 грн відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 02 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома