Справа № 535/40/25
Провадження № 2/535/200/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області
у складіголовуючого суддіМальцева С.О.,
за участю секретаря судового засідання позивача відповідача Кашуби Ю.С. Дзюбенка В.Р. Чорнорук О.М.

Справа № 535/40/25

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

третя особа: ОСОБА_3 ,

у відкритому судовому засіданні розглянув позов про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

установив:

Стислий виклад позиції позивача.

15 січня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Мірошниченко Т.В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області 19.04.2012 року у справі №1613/355/2012 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач, ОСОБА_1 з відповідачкою, нині ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі до 2012 року, в цьому ж році шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у них народилася спільна дитина - донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 19.04.2012 року по справі №1613/355/2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітньої дитини: дочки - ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 квітня 2012 року і до повноліття дочки.

Виконавчий лист по справі №1613/355/2012, виданий Котелевським районним судом Полтавської області 24.04.2012 року стягувачем поданий до відділу державної виконавчої служби Котелевського РУЮ на підставі якого відкрито виконавче провадження №32370373, що підтверджується постановою про відкриття ВП від 26.04.2012 р., що додається.

Пізніше за письмовою заявою стягувача про повернення виконавчого документа без виконання до відділу державної виконавчої служби Котелевського РУЮ вище вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачеві, що підтверджується постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.01.2016 р.

Натомість, відповідачка повторно виконавчий лист до ВДВС не подавала, а надала його на виконання до місця роботи позивача, а саме в 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Полтавській області, що підтверджується довідкою про доходи позивача в якій міститься інформація про стягнення аліментів у розмірі на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та їх розмір.

Наразі, обставини змінилися таким чином, що позивач не в змозі сплачувати аліменти на утримання своєї дочки у вказаному розмірі, оскільки на сьогодні матеріальне становище його погіршилося та змінився сімейний стан.

На сьогодні ОСОБА_1 та ОСОБА_8 з 21.03.2023 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , зареєстрований Котелевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №20 (а.с. 14).

Від спільного шлюбу позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину - сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія НОМЕР_3 (а.с. 15).

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року по справі №535/201/24 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на корись ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання дружини до досягнення сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 трьох років в твердій грошові сумі у розмірі 3000 (три тисячі) грн., починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 11.03.2024 року і до досягнення сином 3-х років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.20-21).

На підставі судового наказу, виданого суддею Котелевського районного суду Полтавської області видано від 25.03.2024 року по справі №535/202/24, також стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подачі заяви до суду 11.03.2024 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 22-23).

Дружина позивача ОСОБА_3 є непрацюючою особою, оскільки перебуває у декретній відпустці, у зв?язку з чим отримує лише соціальні виплати на дитину, які передбачені чинним законодавством України.

У зв`язку із зміною сімейного стану та збільшенням кількості осіб, які перебувають на утриманні: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружини ОСОБА_3 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також у зв?язку із зростанням цін на комунальні послуги, на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня, витрати позивача стали більшими, що у результаті призвело до зміни матеріального стану позивача.

Позивач розуміє свій обов?язок утримання дітей, і не відмовляється від нього, але у зв?язку із скрутним матеріальним становищем, та враховуючи те, що на його утриманні перебуває також нова сім?я, розмір аліментів встановлений рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 19.04.2012 року у справі №1613/355/2012 непосильний для позивача, а тому вважає, що для досягнення балансу інтересів дітей та матеріальних можливостей позивача, а також для забезпечення потреб дітей доцільним буде зменшити розмір аліментів до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів).

Зважаючи на вищевикладене, та для досягнення балансу інтересів дітей та з огляду на матеріальні можливості позивача, як платника аліментів, позивач звернувся до суду з даним позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив його задовольнити, пояснив, що звернувся з даним позовом в тому числі у зв`язку з утворенням фінансового боргу за місцем роботи.

Відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив, в якому вона позовні вимоги не підтримує в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та безпідставними з наступних підстав.

Між відповідачем та позивачем ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб в 2008 році. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 12.01.2012 року шлюб було розірвано.

Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

За рішенням Котелевського районного суду N? 1613/355/2012 від 19.04.2012 підлягає стягненню аліменти з ОСОБА_1 на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі частина всіх видів заробітку але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини.

Відповідно до п.1 ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем було самостійно подано оригінал виконавчого листа до виконання, безпосередньо до бухгалтерії ДПРЗ ГУ ДСНС у Полтавській області.

Позивач стверджує та мотивує свою позовну заяву тим, що у нього змінилось фінансове становище, але згідно довідки розрахунок отриманих доходів, дохід позивача збільшився.

Щодо погіршення здоров?я, то позивачем не надано жодних підтверджуючих документів щодо даного твердження, та будь яких витрат на лікування.

Позивач вдруге одружився та зазначає, що на його утриманні збільшилась кількість людей а саме, сплачуються аліменти на особисте утримання дружини ОСОБА_10 в розмірі 3000грн до досягнення дитиною 3 річного віку, та на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в розмірі частина всіх видів заробітку але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Але згідно акту обстеження домоволодіння ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_9 проживають разом в одному будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет» на 2024 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працезданих осіб становить 3028,00 грн.

В матеріалах позовної заяви наявна копія довідки розрахунок, що містить інформацію про нараховану заробітну плату , утриманні податки та утримані аліменти позивач. Розмір нарахованого доходу позивача наприклад за липень 2024 року становить 33769,83 грн. З них утримано податків та інших обов?язкових платежів на суму 5580,61. Чистий дохід становить 28189,83грн.

Відповідно до п.1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування. А тому, з чистого доходу 28189,83 грн утримано за липень 2024 року аліменти на користь ОСОБА_3 на особисте утримання в розмірі 3000,00грн, на утримання дитини в розмірі 7047,31 грн., та на користь ОСОБА_2 утримано аліменти в розмірі 7012,07 грн.

Залишок суми яка залишається позивачу складає 11130,45 грн., що значно перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 2024 рік, та розмір мінімальної заробітної плати на 2024 рік.

Позивач крім стягнутих з нього офіційних доходів аліментів на користь відповідача, іншої фінансової чи будь якої матеріальної допомоги не надає.

Донька ОСОБА_4 , потребує тривалого та дорого вартісного лікування, яке відповідач оплачує сама. А саме, донька має з 2011 року кардіологічне захворювання: пролапс мікрального клапану 1 ступеню та вегетативну дисфункцію, довідка додається від 08.01.2025 року. Крім того, у дитини наявні ознаки кіфозу грудо поперекового відділу хребта, випинання мхд в бік хребтового каналу в поперековому відділі хребта що підтверджується обстеженням від 10.06.2024. Дитина потребує постійного лікування, корекції лікування та носіння відповідного корсету, довідка від 12.06.2024.

Позивач ОСОБА_1 , не те, що не допомагає додатково, але і навпаки вчиняє відносно дитини психологічне насилля, що підтверджується Постановою Котелевського районного суду від 09.01.2024 року по справі №535/19/24.

Позивач також є учасником АТО та має посвідчення учасника бойових дій, що дає йому право на відповідні пільги щодо оплати комунальних послуг в тому числі.

Відповідачка вважає, що позивачем не доведено факту того, що матеріальний або сімейний стан позивача змінилися настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання неповнолітньої доньки, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного судовим рішенням.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 свій відзив підтримала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази , дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1-2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі №565/2071/19, аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Також ВС зазначив, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Тобто, закон пов`язує виникнення права на зміну розміру аліментів зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, якщо такі обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками).

Отже, враховуючи встановлений частиною 1 статті 81 ЦПК України обов`язок доказування, у справах про зміну розміру аліментів позивач повинен довести як наявність обставин, передбачених статтею 192 СК України, так і те, що ці обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками) та існують на момент звернення з позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1,6статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що з нього, на підставі судового наказу Котелевського районного суду Полтавської області від 25.03.2024 у справі №535/202/24 стягуються аліменти на ще одну дитину в розмірі частини доходу, а також на підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 03.04.2024 стягуються аліменти на утримання дружини у розмірі 3 000,00 грн до досягнення дитиною трьох років, що значно погіршує його матеріальне становище, при цьому, з довідки про доходи, наданої позивачем станом на момент звернення до суду, не вбачається що його матеріальний стан значно погіршився.

Розмір аліментів становить лише частку від заробітку позивача. Отже, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження значного погіршення його майнового становища, з яких можна було б зробити висновок, що його майновий стан не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , у визначеному рішенням суду розмірі, у тому числі, у зв`язку з наявністю другої дитини від іншого шлюбу та те, що його доходів, за виключенням утриманих аліментів, не вистачає для забезпечення його потреб.

Суд зазначає, що відповідно до рішення Котелевського районного Харківської області від 19.04.2012 розмір аліментів 1/4 частина, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення, при таких обставинах, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та суперечитиме її інтересам.

Крім того, суд зазначає, що позивач є працездатною особою, доказів на підтвердження неможливості працювати за станом здоров`я матеріали справи не містять.

Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд звертає увагу на те, що сукупний розмір аліментів, що стягуються (можуть стягуватися) з ОСОБА_1 на утримання обох дітей у примусовому порядку не перевищує розмір відрахувань, встановлених статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Враховуючи, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, а перелічені життєві обставини ніякого правового значення до предмету позову не мають, у позові слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у позові відмовляється, судовий збір з відповідачки не стягується.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи.

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 11.04.2025.

Суддя: С.О.Мальцев