Справа №463/2779/25
Провадження №4-с/463/11/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань: Онишкевича О.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк», державний виконавець Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на дії (бездіяльність) державного виконавця, -

встановив:

адвокат Попельчук С.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру серії ВС №1356679 від 25 березня 2025 року, звернувся до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця у виконавчому провадженні ВП 42226474 у справі №463/2838/13-ц провадження №2/463/1569/13, відповідно до якої просить зобов`язати Личаківський відділ державної виконавчої служби скасувати арешт накладений на все нерухоме майно ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 4863426 дата, час реєстраційної дії 4 березня 2014 року 12:20:09 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 11367672 від 4 березня 2014 року 12:21:19, що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 42226474 від 28 лютого 2014 року, видавник Личаківський ВДВС.

Скаргу мотивує тим, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2013 року у справі №463/2838/13-ц, провадження №2/463/1569/13, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість на загальну суму 762170 грн. 46 коп. На виконанні в Личаківському відділі державної виконавчої служби перебувало наступне виконавче провадження щодо стягнення заборгованості на загальну суму 762170 грн. 46 коп., номер виконавчого провадження: 42226474, стан виконавчого провадження: завершено, на підставі виконавчого листа Личаківського районного суду м. Львова від 6 лютого 2014 року №2/463/1569/13, що надійшов 25 лютого 2014 року до Личаківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області, щодо боржника ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «ПроКредит Банк», дата набрання рішенням чинності: 12 грудня 2013 року. Виконавче провадження було відкрито 28 лютого 2014 року та звернуто стягнення на майно боржника на підставі заяви про відкриття виконавчого провадження від 13 лютого 2014 року, винесено постанову про арешт майна боржника. 30 червня 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника).

Вказує, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 410913907) на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт 4 березня 2014 року 12:20:09 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 42226474 від 28 лютого 2014 року, виданий Личаківським ВДВС. Однак стягнення за виконавчим документом не проводилось, виконавчий документ повернутий стягувачу без виконання 30 червня 2016 року, тобто більше ніж 8 років тому, та строк пред`явлення виконавчого документа закінчився ще 30 червня 2019 року. 27 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Личаківського ВДВС із заявою про зняття арешту у виконавчому провадженні ВП №42226474, Личаківський ВДВС відповіді на заяву не надав.

При цьому вказує, що 5 квітня 2017 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_4 підписано договір уступки права вимоги та акт приймання-передачі заборгованості, згідно з яким до ОСОБА_4 перейшло право вимоги заборгованості згідно рамкової угоди № Л-1306/12.03 в сумі 3615831 грн. 59 коп., що включає заборгованість на загальну суму 762170 грн. 46 коп. у даній справі. В той же день ПАТ «ПроКредит Банк» направив до Личаківського відділу державної виконавчої служби заяву, якою повідомив про заміну стягувача щодо стягнення за виконавчим листом від 6 лютого 2014 року №2/463/1569/13 на суму 762170 грн. 46 коп. При цьому стверджує, що станом на 24 березня 2025 року заборгованість за рішенням суду в даній справі за виконавчим листом від 6 лютого 2014 року №2/463/1569/13 погашена повністю, що підтверджується угодою про припинення зобов`язання передачею відступного від 2 грудня 2022 року та актом про відсутність заборгованості та претензій сторін за угодою про припинення зобов`язання передачею відступного від 5 грудня 2022 року, підписаними між стягувачем та боржником. Зазначає, що вказані обставини встановлені ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2023 року у справі №463/8812/23 (провадження №4-с/463/21/23), яка набрала законної сили 31 жовтня 2023 року.

Посилається на положення ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається у разі закінчення виконавчого провадження крім зокрема випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем, та положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, згідно з якими у разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом, та звертає увагу на те, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо виділення в окреме провадження державним виконавцем постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, після закінчення виконавчого провадження. Також звертає увагу на положення частин 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, та вказує, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню, однак у випадку повного виконання виконавчого документа підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні. Вказує, що заборгованість, яка була предметом судового стягнення, погашена в повному обсязі боржником в добровільному порядку. При цьому звертає увагу на ряд правових позицій Верховного суду, згідно з якими виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом та лише у разі реального стягнення суми боргу з боржника. Вказує, що виконавчим органом не проводилось фактичне виконання виконавчого документа у справі, а заборгованість за виконавчим документом у даній справі погашена боржником безпосередньо стягувачу, відтак відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в користь відділу виконавчої служби. Вважає, що у зв`язку з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження у державного виконавця виник обов`язок зняти арешт, накладений на майно боржника, а наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника (триваюче порушення), за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Відтак вважають незаконною бездіяльність державного виконавця щодо незняття обтяження у вигляді арешту нерухомого майна ОСОБА_1 , що порушує майнові права останньої щодо розпоряджання її приватною власністю, у зв`язку з чим звернулись з даною скаргою.

Матеріали скарги надійшли до Личаківського районного суду м. Львова через систему «Електронний суд» 25 березня 2025 року, автоматизованою системою документообігу суду відповідно для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л., скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні 4 квітня 2025 року.

В судове засідання 4 квітня 2025 року представник скаржника (боржника) ОСОБА_5 не з`явився, подав до суду 4 квітня 2025 року заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у такій матеріалів, скаргу просить задовольнити.

Представник Личаківського ВДВС у місті Львові ЗМРУ МЮ (м.Львів) та заінтересована особа первісний стягувач ПАТ «ПроКредит Банк», будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, явку в таке своїх представників не забезпечили, про причини їх неявки не повідомили, будь-яких заперечень чи пояснень щодо поданої скарги до суду не подали.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності учасників справи, оскільки неявка таких відповідно до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Оглянувши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Так ст. 447-1 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова у справі №2/463/1569/13, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» () заборгованість за договорами про надання траншу №3.14099/Л-1306/12.03 від 23.08.2006 р. та про надання траншу №3.14099/Л-1306/12.03-2 від 28.08.2006 р. зі змінами до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р. в розмірі 79587 грн. 90 коп., що складається із фактично нарахованих процентів в розмірі 39793 грн. 95 коп. та пені в розмірі 39793 грн. 95 коп.; заборгованість за договором про надання траншу №3.15625/Л-1306/12.03 від 19.12.2006 р. зі змінами до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р. в розмірі 132863 грн. 16 коп., що складається із фактично нарахованих процентів в розмірі 66431 грн. 58 коп. та пені в розмірі 66431 грн. 58 коп.; заборгованість за договором про надання траншу №3.19185/Л-1306/12.03 від 18.10.2007 р. зі змінами до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р. в розмірі 1 18857 грн. 18 коп., що складається із фактично нарахованих процентів в розмірі 59428 грн. 59 коп. та пені в розмірі 59428 грн. 59 коп.; заборгованість за договором про надання траншу №3.20863/Л-1306/12.03 від 07.03.2008 р. зі змінами до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р. в розмірі 45514 грн. 38 коп., що складається із фактично нарахованих процентів в розмірі 22757 грн. 19 коп. та пені в розмірі 22757 грн. 19 коп.; заборгованість за договором про надання траншу №3.20867/Л-1306/12.03 від 25.03.2008 р. зі змінами до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р. в розмірі 187332 грн. 58 коп., що складається із фактично нарахованих процентів в розмірі 93666 грн. 29 коп. та пені в розмірі 93666 грн. 29 коп.; заборгованість за договорами про надання траншу №3.22123/Л-1306/12.03-ДТ1 від 02.07.2008 р. та про надання траншу №3.22123/Л-1306/12.03-ДТ2 від 16.07.2008 р. зі змінами до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р. в розмірі 185871 грн. 62 коп., що складається із фактично нарахованих процентів в розмірі 92935 грн. 81 коп. та пені в розмірі 92935 грн. 81 коп.; заборгованість за договором про надання траншу №302.40858/Л-1306/12.03 від 28.07.2009 р. в розмірі 12143 грн. 64 коп., що складається із фактично нарахованих процентів в розмірі 6071 грн. 82 коп. та пені в розмірі 6071 грн. 82 коп., всього - 762170 грн. 46 коп. (сімсот шістдесят дві тисячі сто сімдесят гривень сорок шість копійок).

12 грудня 2013 року вказане судове рішення набрало законної сили та 6 лютого 2014 року на виконання такого Личаківським районним судом м. Львова було видано виконавчий лист №2/463/1569/13, щодо стягувача ОСОБА_1 , який був поданий для примусового виконання до Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області.

З інформації про виконавче провадження вбачається, що 28 лютого 2014 року старшим державним виконавцем Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Дробним А.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №42226474 щодо примусового виконання вказаного вище виконавчого листа.

28 лютого 2014 року старшим державним виконавцем Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Дробним А.М. відповідно до заяви про відкриття виконавчого провадження від 13 лютого 2014 року, у якій стягувач просив одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на майно та кошти боржника, винесено постанову про арешт всього майна боржника.

6 листопада 2015 року старшим державним виконавцем Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Дробним А.М. винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року у справі №876/8011/14, якою було зобов`язано Личаківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції скасувати арешт транспортного засобу ОСОБА_1 TOYOTA YARIS 2008 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , накладений згідно постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №42226474 від 28 лютого 2014 року та ВП №42226593 від 28 лютого 2014 року.

30 червня 2016 року старшим державним виконавцем Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Дробним А.М. винесено постанову про стягнення виконавчого збору, сума виконавчого збору: 76217,04 грн., а також постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, сума стягнення: 0,01 грн.

При цьому того ж дня 30 червня 2016 року старшим державним виконавцем Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Дробним А.М. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника), підстава: з метою забезпечення виконання вимог виконавчого документа на майно боржника накладено арешт, звернути стягнення на нерухоме майно боржника не виявляється можливим, в силу дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та наявність арешту по ухвалі про забезпечення позову. Іншого майна та коштів боржника в рахунок погашення боргу не виявлено. Виконавчий документ повертається без виконання з правом повторного пред`явлення до виконання. Строк повторного пред`явлення: 30 червня 2017 року.

Відомостей щодо повторного пред`явлення вказаного виконавчого листа стягувачем до виконання судом не встановлено, строк пред`явлення даного виконавчого документа до виконання з врахуванням наведеного вище закінчився ще 30 червня 2017 року.

При цьому станом на день винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачу діяв Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV.

Так згідно з ч. 1 ст. 50 вказаного Закону в редакції, чинній на той час у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

При цьому згідно з ч. 2 вказаної статті Закону у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Водночас в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18 Верховний Суд звернув увагу на те, що виходячи зі змісту норм Інструкції, розробленої відповідно до законів № 1403-VIII і № 1404-VIII у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Відтак законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом. На підставі наведеного Верховний Суд вважав обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що при стягненні виконавчого збору без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Так відповідно до пункту 3.7. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 2 квітня 2012 року, в редакції, чинній на день закриття вказаного вище виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 28 Закону.

Зокрема ч. 1 ст. 28 вказаного Закону у відповідній редакції було визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Однак згідно з п 3.7.4. вказаної вище Інструкції у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених в тому числі пунктом 9 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається. До виконання постанови про стягнення виконавчого збору не застосовуються положення статті 21 Закону.

В даному випадку відомості про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження в інформації про виконавче провадження відсутні, та у разі виділення такому б мало бути присвоєно окремий номер виконавчого провадження, а не той, в рамках якого було накладено арешт на майно скаржника.

При цьому 5 квітня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та ОСОБА_4 підписано договір уступки права вимоги, згідно з яким до ОСОБА_4 перейшло право вимоги щодо заборгованості згідно з рамковою угодою №Л-1306/12.03 від 9 грудня 2003 року боржника ОСОБА_3

27 квітня 2017 року за вих. №114-2/17/595 АТ «ПроКредит Банк» скерував ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги за рядом договорів про надання траншу, які були укладені між первісним кредитором та боржником на підставі рамкової угоди №Л-1306/12.03 від 9 грудня 2003 року, новому кредитору ОСОБА_4 .

Також стягувачем ПАТ «ПроКредит Банк» було скеровано Личаківському ВДВС Львівського МУЮ заяву про повернення йому виконавчого листа №2/463/1569/13, виданого 6 лютого 2014 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь АТ «ПроКредит Банк» 762170,46 грн. заборгованості, в якому просили припинити із завершенням виконавчого провадження чинність всіх арештів, накладених на майно боржника.

При цьому 2 грудня 2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір про припинення зобов`язання передачею відступного, відповідно до якої сторони домовились про припинення зобов`язань за наступними договорами: заборгованість за договорами про надання траншу №3.14099/Л-1306/12.03 від 23.08.2006 р. та про надання траншу №3.14099/Л-1306/12.03-2 від 28.08.2006 р. зі змінами до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р. в розмірі 79587 грн. 90 коп., що складається із фактично нарахованих процентів в розмірі 39793 грн. 95 коп. та пені в розмірі 39793 грн. 95 коп.; заборгованість за договором про надання траншу №3.15625/Л-1306/12.03 від 19.12.2006 р. зі змінами до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р. в розмірі 132863 грн. 16 коп., що складається із фактично нарахованих процентів в розмірі 66431 грн. 58 коп. та пені в розмірі 66431 грн. 58 коп.; заборгованість за договором про надання траншу №3.19185/Л-1306/12.03 від 18.10.2007 р. зі змінами до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р. в розмірі 1 18857 грн. 18 коп., що складається із фактично нарахованих процентів в розмірі 59428 грн. 59 коп. та пені в розмірі 59428 грн. 59 коп.; заборгованість за договором про надання траншу №3.20863/Л-1306/12.03 від 07.03.2008 р. зі змінами до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р. в розмірі 45514 грн. 38 коп., що складається із фактично нарахованих процентів в розмірі 22757 грн. 19 коп. та пені в розмірі 22757 грн. 19 коп.; заборгованість за договором про надання траншу №3.20867/Л-1306/12.03 від 25.03.2008 р. зі змінами до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р. в розмірі 187332 грн. 58 коп., що складається із фактично нарахованих процентів в розмірі 93666 грн. 29 коп. та пені в розмірі 93666 грн. 29 коп.; заборгованість за договорами про надання траншу №3.22123/Л-1306/12.03-ДТ1 від 02.07.2008 р. та про надання траншу №3.22123/Л-1306/12.03-ДТ2 від 16.07.2008 р. зі змінами до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р. в розмірі 185871 грн. 62 коп., що складається із фактично нарахованих процентів в розмірі 92935 грн. 81 коп. та пені в розмірі 92935 грн. 81 коп.; заборгованість за договором про надання траншу №302.40858/Л-1306/12.03 від 28.07.2009 р. в розмірі 12143 грн. 64 коп., що складається із фактично нарахованих процентів в розмірі 6071 грн. 82 коп. та пені в розмірі 6071 грн. 82 коп., всього - 762170 грн. 46 коп. (сімсот шістдесят дві тисячі сто сімдесят гривень сорок шість копійок).

Зазначено, що вказана заборгованість стягнута відповідно до виконавчого листа №1/463/1569/16, виданого Личаківським районним судом м. Львова від 6 лютого 2014 року на загальну суму 762170 грн. 46 коп.

5 грудня 2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підписано акт про відсутність заборгованості та претензій сторони за угодою сторін про припинення зобов`язання передачею відступного, згідно з яким з моменту підписання такого стягувач не вправі подавати для примусового виконання виконавчі документи про стягнення заборгованості згідно з виконавчим листом №1/463/1569/13, виданим Личаківським районним судом м. Львова від 6 лютого 2014 року. Підписанням цього акта сторони засвідчили належне виконання зобов`язань за угодою та відсутність між ними будь-яких не виконаних зобов`язань.

При цьому згідно з ч. 4 ст. 543 ЦК України виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором, відтак на даний час у ОСОБА_1 також відсутні зобов`язання перед кредитором, якому банком було відступлено право вимоги.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №410913907 від 31 січня 2025 року, станом на вказаний день в реєстрах в подальшому продовжував існувати арешт всього нерухомого майна, накладений на підставі вказаної вище постанови старшого державного виконавця Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Дробного А.М. від 28 лютого 2014 року у ВП №42226474, номер запису про обтяження 4863426. дата, час державної реєстрації: 4 березня 2014 року 12:20:09, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 11367672 від 4 березня 2014 року 12:21:19.

27 лютого 2025 року скаржником ОСОБА_1 було подано до Личаківського ВДВС у місті Львові ЗМРУ МЮ (м.Львів) заяву про зняття арешту у ВП №42226474, однак з поданої скарги вбачається, що відповіді на таку не отримано, виконавчим органом даної обставини не спростовано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діє на даний час, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до ч. 1 та ст. 11 Закону строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується виконанням судового рішення або спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

При цьому арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 16 жовтня 2023 року у справі №463/8812/23, провадження №4-с/463/21/23, було частково задоволено скаргу адвоката Попельчука С.О. в інтересах ОСОБА_3 та зобов`язано Личаківський ВДВС у місті Львові ЗМРУ МЮ (м.Львів) скасувати арешт накладений на все нерухоме майно ОСОБА_3 , накладений постановою Личаківського ВДВС про арешт майна у виконавчому провадженні щодо примусового виконання того ж рішення Личаківського районного суду м. Львова у справі №2/463/1569/13. Вказана ухвала набрала законної сили 31 жовтня 2023 року.

У такій суд прийшов до висновку про те, що оскільки матеріали скарги підтверджують те, що станом на день розгляду такої, рішення суду виконано поза межами виконавчого провадження, а з моменту винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві пройшло вже більше трьох років, тобто строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився, у зв`язку з добровільним виконанням ОСОБА_3 рішення суду поза межами виконавчого провадження, закінчення строку пред`явлення даного виконавчого листа до виконання, скарга в зазначеній частині є підставною.

У відповідності до положень ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Так в даному випадку судовим розглядом встановлено, що державним виконавцем при поверненні виконавчого документу стягувачу не було вирішено питання про скасування арешту майна боржника, строк пред`явлення такого виконавчого документу до виконання завершився, а заборгованість, що мала бути стягнута за таким, на даний час вже погашена іншим солідарним боржником добровільно новому кредитору, відтак підстави для подальшого існування арешту майна скаржника в рамках виконавчого провадження №42226474 відсутні, однак правонаступником Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області, яким накладався арешт, а саме Личаківським ВДВС у місті Львові ЗМРУ МЮ (м.Львів) не надано відповіді на заяву скаржника про зняття арешту, чим вчинено бездіяльність, а тому скарга є підставною та слід зобов`язати такий скасувати накладений арешт.

З врахування наведеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 354, 355, 447-451 ЦПК України, суд -

постановив:

скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) скасувати арешт накладений на все нерухоме майно ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 4863426 дата, час реєстраційної дії 4 березня 2014 року 12:20:09 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 11367672 від 4 березня 2014 року 12:21:19, що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 42226474 від 28 лютого 2014 року, видавник Личаківський ВДВС.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Особа, яка звернулася зі скаргою (боржник): ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_3 .

Особа, дії якої оскаржуються: Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), місцезнаходження: 79058, м. Львів, пр. Чорновола, 39, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України35009358.

Заінтересована особа (стягувач): Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк», місцезнаходження: 03115 м. Київ, пр. Перемоги, 107 «а», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України21677333.

Суддя: Стрепко Н.Л.