Єдиний унікальний номер 725/2398/25
Номер провадження 2/725/713/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Соболевській А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та встановлення юридичного факту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з 19.09.2008 вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено актовий запис №21.

Під час спільного проживання народились дві дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки між ними особисті сімейні стосунки не склались та припинилися, їхні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишились проживати повністю на його утриманні та забезпеченні.

Між тим проживаючи окремо, Відповідач від матеріальної допомоги для наших дітей, яких він один виховує відмовилася. Не піклується про їх здоров`я, а в разі потреби не приймає участь у їх лікуванні, не цікавиться про їх фізичний, духовний розвиток, іншими словами самоусунулася від піклування та виховання наших дітей.

Відповідач зобов`язаний і може приймати участь в утриманні спільної дитини, а тому стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 слід проводити з відповідача у твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі по 2500,00 грн та на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі по 3000,00 грн.

Також, на даний час він самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою їхнього місця реєстрації та проживання : АДРЕСА_1 .

Мати, ОСОБА_2 , не цікавиться вихованням доньки та не проживає з ними.

Зазначені обставини щодо факту самостійного виховання та утримання ним дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , також підтверджується письмовими доказами, показами свідків, тощо.

Так, у зв`язку з тим, що їхні доньки на даний час перебувають на його одноособовому утриманні і він самостійно виховує їх, виникла потреба щодо юридичної фіксації зазначеного факту, оскільки в подальшому виникають обставини необхідності оформлення документів щодо соціальної допомоги на дітей, які виховуються одним із батьків, а також виникають питання щодо переміщення мене, заявника і дитини без документального оформлення згоди матері, яка не проживає з нашою донькою та не приймає участі у вихованні дитини.

Просив встановити факт самостійного виховання та утримання ним доньок, а також стягнути із відповідачки аліменти на утримання дітей.

Позивачем подана заява, відповідно до якої просив позовні вимоги в частині стягнення аліментів залишити без розгляду, і іншій частині задовольнити, та проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідач до суду також не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що підтримує вимоги та не заперечує проти її задоволення.

Згідно з ч.3ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне прийняти відмову позивача від позовної вимоги про стягнення аліментів на підставі статті 255 ЦПК України закрити провадження у справі в цій частині, оскільки позивач, відповідно до положень статей 49, 255 ЦПК України, відмовився від цієї позовної вимоги, а позовна вимога про встановлення юридичного факту підлягає до задоволення з наступних підстав.

За частиною третьою статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи, що позивачем подано до суду заяву про відмову від позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей і така відмова приймається судом, суд вважає за необхідне провадження у цій частині позовної вимоги закрити.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих заявником, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підтвердження обставин самостійного виховання позивачем дітей, судом досліджуються наступні документи:

Під час спільного проживання у сторін народилося дві дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8-9).

Відповідно до наданих з письмових доказів, а саме, письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вбачається, що вихованням та утриманням дітей займається батько ОСОБА_1 (а.с.33-36).

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено та визналось відповідачкою, що донька проживає з своїм батьком, який створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над нею, доглядає та піклується про її стан здоров`я. Донька проживає окремо від матері.

За таких обставин, суд вважає, що вимога про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей є обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114, ч.2 160, 161, 180-183 СК України, ст.ст.4-6,76-81,95, 247,258-259,263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 в частині вимог до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Провадження у справі у частині позовної вимоги про стягнення аліментів - закрити.

Позовну вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , здійснює самостійне виховання та повне утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька