про залишення позовної заяви без розгляду
09 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Романько О.О., за участі секретаря судових засідань Корсунової Г.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 поданою через представника адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним,-
18.11.2024 позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом поданим через представника ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2024 року було відкрито провадження у справі, а її розгляд визначений в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.12.2024, яке було неодноразово відкладено з різних підстав, останній раз на 09.04.2025.
08.04.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява позивача ОСОБА_1 про залишення її позову без розгляду.
09.04.2025 через систему «Електронний суд» до суду надійшла письмова заява представника позивача адвоката Шкабуро О.В. про підтримання ним заяви позивача про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Представник відповідача адвокат Жидкова Л.І. надала письмові пояснення від 08.04.2025, в яких зазначила про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.
В судове засідання 09.04.2025 сторони та їх представники не з`явились, повідомлені належним чином про дату та час його проведення.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.
Загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (ст.8).
Частиною 1 ст. 8 Конституції передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією й законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою (ст.2 закону «Про судоустрій і статус суддів»).
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи §1 ст.6 Конвенції, кожна держава-учасниця конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, мета яких не пустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим не має бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (п.59 рішення ЄСПЛ від 16.12.92 у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France»).
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Принцип диспозитивності є загальновизнаним принципом цивільного судочинства, відповідно до якого цивільні справи, за загальним правилом, порушуються, розвиваються, змінюються, переходять із однієї стадії процесу в іншу і припиняються під впливом, головним чином, ініціативи осіб, які беруть участь у справі.
Так, принцип диспозитивності в цивільному процесі це закріплення в нормах цивільного процесуального права положення про можливості осіб, що беруть участь у справі, розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, а також засобами їх захисту, які активно впливають на виникнення, рух та закінчення цивільного процесу з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
Враховуючи, те, що відповідно до принципу диспозитивності пред`явлення позову це є правом позивача, приймаючи до уваги, що позивачем подано заяву про залишення позову без розгляду, розгляд справи по суті не розпочато, тому суд дійшов висновку про задоволення такої заяви.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).
Оскільки позовна заява залишена без розгляду за заявою позивача, то сума судового збору поверненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 189, 200, 257-261, 353-354 ЦПК України, суд,-
Заяву позивача ОСОБА_1 - задовольнити.
Позовну заяву ОСОБА_1 подану через представника адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним - залишити без розгляду.
Роз`яснити, що особа, позов якої було залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Повний текст ухвали складено 09.04.2025.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення її повного тексту.

Суддя: О. О. Романько