Справа № 346/4777/24
Провадження № 2/346/275/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Урбанович І.Д.

представника позивача адвоката Паламарчук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства Карпатресурс про витребування безпідставно отриманих активів ( грошових коштів ),-

ВСТАНОВИВ:

в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 22.07.2020 року ним засноване приватне підприємство Карпатресурс , а в травні 2008 року до складу засновників підприємства увійшли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . З 2006 по 23.07.2013 року він був засновником та директором даного підприємства, а з 2008 по 2011 роки на підставі декількох договорів поворотної фінансової допомоги, укладених із підприємством, вносив до каси та на розрахунковий рахунок грошові кошти в якості позики, які використовувались на забезпечення господарської діяльності підприємства: виплату заробітної плати, сплату податків, оплату електроенергії. Одночасно, ним за власні кошти придбавалась сировина та матеріали, про що надавались до бухгалтерії підприємства відповідні звіти. Так, за період з 2008 по 2011 роки до каси підприємства ним внесено 326 906,65 грн., зокрема за 2008 рік 18 497 грн., за 2009 рік 85 490 грн., за 2010 рік 103 367,12 грн., за 2011 рік 119 552,53 грн. Крім того, у 2008 році ним за власні кошти придбано та передано до ПП Карпатресурс товарно-матеріальні цінності на суму 16 333,30 грн., у 2009 році 110 216,50 грн., у 2010 році 24 672,96 грн., загальна сума - 151 222,76 грн. Частково заборгованість за даними платежами поверталась, але не в повному обсязі. Відповідно до довідки №37 від 03.11.2011 року, виданої головним бухгалтером приватного підприємства Карпатресурс, розмір заборгованості підприємства перед ним з поворотної фінансової допомоги станом на 01.10.2011 року становила 260 892,54 грн., а по підзвітних коштах 116 587,20 грн., загальна сума 377 479,74 грн. 27.10.2011 року позивачем направлено відповідачу вимогу про повернення переданих ним коштів протягом 7-ми днів з одержання листа, проте, у встановлений термін кошти не повернули.

Вказує, що оскільки підприємство не повертало накопичену заборгованість, він змушений був звернутись до суду із відповідним позовом. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 09.12.2011 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з підприємства 260 892,54 грн. поворотної фінансової допомоги, 32 339 грн. інфляційних нарахувань, 6 691,05 грн. трьох відсотків річних, 116 587,20 грн. підзвітних коштів. Ухвалою вказаного суду від 10.08.2012 року змінено спосіб виконання рішення суду та звернено стягнення на частину майна ПП Карпатресурс , пропорційній сумі боргу. 29.08.2013 року Апеляційним судом Івано-Франківської області рішення Коломийського міськрайонного суду від 09.12.2011 року та ухвалу від 10.08.2012 скасовано, а в задоволенні позовних вимог, а також в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду відмовлено.

Враховуючи, що судове рішення скасовано через невірний склад учасників (не залучення до участі в справі іншого співвласника ПП «Карпатресурс» ОСОБА_2 ), а заборгованість залишилась непогашеною, він повторно, у вересні 2013 року звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. Рішення Коломийського міськрайонного суду від 29.04.2014 року про задоволення позовних вимог залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області, однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 08.10.2014 року зазначені рішення скасовано та направлено справу на новий розгляд. Після повторного перегляду справи рішенням від 13.02.2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Апеляційним судом вказане рішення було скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог, стягнуто на користь позивача 27 296,30 грн. Постановою Касаційного цивільного суду від 20.11.2019 року рішення апеляційної інстанції залишено без змін, при цьому, суд касаційної інстанції вказав на встановленнями судами факту існування заборгованості ПП Карпатресурс перед позивачем, проте, посилався на відсутність підстав для задоволення позову саме з тих правових підстав, на які посилався позивач.

Продовжуючи реалізувати своє право на судовий захист, він звернувся до Коломийського міськрайонного суду із позовом про стягнення з ПП Карпатресурс боргу в розмірі 377 479,74 грн., посилаючись на ст. ст. 264, 526, 1046, 1049 ЦК України. Рішенням вказаного суду від 04.05.2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено, а постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03.08.2023 року його залишено без змін. Таким чином, впродовж тривалого часу ним здійснювались всі залежні від нього дії, спрямовані на стягнення з приватного підприємства заборгованості, проте, незважаючи на встановлення судами фактів існування боргу, внесення власних грошових коштів до каси підприємства та витрачання грошових коштів в інтересах відповідача, належного захисту своїх порушених прав так і не отримав. Одночасно з цим, заперечення судами у попередніх рішеннях наявності належних правових підстав для внесення та витрачання даних коштів, дає підстави для висновку про те, що відповідач набув вказані кошти без достатньої правової підстави. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь 260 892,54 грн. безпідставно набутих грошових коштів (поворотної фінансової допомоги, що набута відповідачем від нього без достатньої правової підстави), 116 587,20 грн. безпідставно збережених грошових коштів (як суми яку мав би сплатити відповідач за товарно-матеріальні цінності, придбані позивачем за власні кошти та передані відповідачу), а також покласти на відповідача судові витрати.

09.12.2024 року представник відповідача, адвокат Савчук В.Р. надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заявлені позивачем вимоги були неодноразовим предметом розгляду в судах. Так, у листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП «Карпатресурс» про стягнення 416 509,79 грн. боргу, рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.12.2011 року позов задоволено, ухвалою вказаного суду від 10.08.2012 рокузмінено спосіб виконання рішення суду, а саме: в рахунок стягнення боргу з ПП «Карпатресурс» у розмірі 419 464,79 грн. передано у власність позивача рухоме та нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . 29.08.2013 року ухвалоюАпеляційного суду Івано-Франківської області, залишеноюбез змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2013 року, ухвалу Коломийського міськрайонного суду, якою змінено спосіб та порядок виконання рішення суду - скасовано. 29.08.2013 рокурішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області, залишенимбез змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2013 року, рішення Коломийського міськрайонного суду від 09.12.2011 року та додаткове рішення від 16.11.2012 року - скасовані, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП «Карпатресурс» про стягнення боргу відмовлено.

В подальшому, у вересні 2013 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Коломийського міськрайонного суду з позовом, в якому просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та стягнути з ПП «Карпатресурс» на його користь загалом 260 892,54 грн. поворотної фінансової допомоги, за договорами поворотної фінансової допомоги від: 09.01.2008 року, 12.01.2009 року, 12.01.2010 року, 11.01.2011 року, 01.04.2011 року, 01.07.2012 року, та 145 550,37 грн. безпідставно збережених коштів. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29.04.2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.06.2014 року, позов задоволено. Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.10.2014 року вищезазначене рішення Коломийського міськрайонного суду та ухвала Апеляційного суду Івано-Франківської області скасовані, а справа повернута на новий розгляд. В даній ухвалі суд касаційної інстанції детально проаналізував спірні правовідносини та чітко зазначив які саме норми матеріального права підлягають застосуванню при новому розгляді справи. Так, скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення коштів за договорами поворотної фінансової допомоги суд касаційної інстанції виходив з того, що договори про надання поворотної фінансової допомоги не є нікчемними в силу положень ст. 238 ЦК України, а є оспорюваними. У свою чергу, стосовно позову в частині вимог про повернення ОСОБА_1 його особистих коштів, витрачених в інтересах підприємства, касаційний суд у своїй ухвалі від 08.10.2014 року послався на те, що позивач витрачав свої кошти в інтересах ПП «Карпатресурс», перебуваючи у трудових відносинах з останнім.

За наслідками нового розгляду справи рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.02.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.05.2017 року рішення від 13.02.2017 року скасовано, а позов в частині стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 27 296,30 грн. задоволено. Вказане рішення залишено без змін постановою Верховного Суду від 20.11.2019 року. Ухвалюючи вказані рішення та відмовляючи позивачу в позові в частині застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягненні з відповідача на його користь 207 783,04 грн. поворотної фінансової допомоги та 116 587,20 грн. коштів, витрачених позивачем пі час вчинення дій в інтересах відповідача, суди першої, апеляційної та касаційної інстанції, погодились з доводами ПП «Карпатресурс», та встановивши, що договори поворотної фінансової допомоги є оспорюваними правочинами, дійшли висновку про відсутність правових підстав для застосування наслідків їх недійсності за відсутності судового рішення про визнання недійсним цього правочину. Питання придбання працівником для підприємства товарно-матеріальних цінностей за власні кошти та правомірність їх подальшого відшкодування врегульовані статтями 1158-1160 ЦК України щодо права особи, яка вчинила дії в інтересах іншої особи без її доручення, вимагати від даної особи відшкодування фактично зроблених витрат за умови подання звіту про здійснення таких витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії. Встановивши, що позивачем не доведено того, що без залучення його коштів ПП «Карпатресурс» загрожували невигідні майнові наслідки, існування обставин, які б виправдовували такі витрати, факт повідомлення підприємства про використання особистих коштів та схвалення останнім цих витрат, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині відшкодування цих витрат.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 04.05.2023 року в справі № 346/2869/20 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП «Карпатресурс» про стягнення боргу, в якому предметом була майнова вимога про стягнення з останнього грошових коштів за договорами фінансової допомоги в розмірі 260 892,54 грн. та по підзвітних коштах в сумі 116 587,20 грн.

Тобто позивач, недобросовісно користуючись своїми правами, уже вчетверте звертається до суду з позовом з одних і тих же підстав та використовує ідентичні докази, оцінку яким уже неодноразово надавали суди різних інстанцій. Також вимога про стягнення з ПП «Карпатресурс» 116 586,20 грн., витрачених позивачем на придбання товарно-матеріальних цінностей для ПП «Карпатресурс», уже заявлялась, та була відхилена судами у зв`язку з її безпідставністю та недоведеністю, а враховуючи наявність судових рішень, які набрали законної сили, провадження в частині зазначених вимог підлягає закриттю на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Що стосується позову в частині стягнення коштів за договорами про надання поворотної фінансової допомоги представник відповідача зазначив, що довідка № 37 від 03.11.2011 року не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки не підтверджена первинними бухгалтерськими документами, які були знищені самим позивачем. Незрозумілою є сума заборгованості з поворотної фінансової допомоги в розмірі 260 892,54 грн., адже в матеріалах справи № 346/5622/13-ц після уточнення позовних вимог позивач зазначає суму цієї заборгованості як 207 783,04 грн., що свідчить про недостовірність даних довідки № 37. Більше того, вказана вимога вже була предметом розгляду в суді. Крім того, на час виникнення спірних правовідносин позивач перебував з ПП «Карпатресурс» у трудових відносинах, а саме займав посаду директора підприємства, чиї повноваження і обов`язки визначені статутом підприємства. Тому представник відповідача просить в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі (том 1, а.с. 205-212, том 2, а.с. 1-11).

09.12.2024 року та 11.12.2024 року представник відповідача, адвокат Савчук В.Р. подав письмові заяви про застосування строків позовної давності, в якій зазначив, що ОСОБА_1 у 2011 році уже знав про своє порушене право, оскільки був директором ПП «Карпатресурс» та вперше звернувся до суду про стягнення з відповідача суми заборгованості по підзвітних коштах та поворотній фінансовій допомозі. Проте, з даним позовом звернувся лише у вересні 2024 року, тобто з пропуском позовної давності тривалістю 10 років. Посилання позивача на численні судові спори, а також обрання останнім неналежних способів захисту порушеного права не може вважатися поважними причинами пропуску строку позовної давності, адже позивач користується своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе відповідальність за вчинення процесуальних дій. Отже, враховуючи, що предметом стягнення є період з 2008 року по 2011 рік і позивачем пропущено встановлений ЦК України трирічний термін позовної давності, представник відповідача просить застосувати позовну давність щодо позовних вимог та відмовити у позові в повному обсязі (том 1, а.с. 203, том 2, а.с. 12-14).

16.12.2024 року представник позивача, адвокат Паламарчук О.А. через систему Електронний суд подала до суду відповідь на відзив, в якому вказала, що дійсно, ОСОБА_1 в період з 2011 року по 2020 рік неодноразово звертався до Коломийського міськрайонного суду за захистом своїх прав на отримання відшкодування переданих ним ПП «Карпатресурс» грошових коштів, проте, реального відшкодування коштів він не отримав та відповідно не втратив права на звернення до суду за захистом своїх порушених прав. В поданому відзиві представник відповідача не наводить доводів та заперечень щодо існування фактичних обставин набуття та збереження майнових активів ( грошових коштів ) за рахунок позивача, а лише посилається на попередні судові рішення як підстави відмови в задоволенні позовних вимог. Щодо закриття провадження в частині стягнення грошових коштів у сумі 116 596,20 грн. на підставі п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України вказує, що в даній справі правовими підставами, на які посилається позивач, є норми глави 83 ЦК України, що регулюють правовідносини щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстав. Таким чином, поданий позов не є тотожнім за правовими підставами, що унеможливлює застосування вимог п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Більше того, представник відповідача невірно визначає спірні правовідносини, що є предметом спору в даній справі та відповідно застосовує норми матеріального права, що не підлягають застосуванню. З приводу заяви про застосування строків позовної давності, вказує, що впродовж 2011-2023 років позивач постійно здійснював дії, спрямовані на захист своїх прав шляхом подання позовів до суду та оскарження ухвалених судових рішень, що свідчать про існування в нього стійкого інтересу до відновлення порушеного права. Так, ОСОБА_1 звернувся до Коломийського міськрайонного суду із позовом про стягнення коштів у листопаді 2011 року, рішення було скасовано 29.08.2013 року, отже строк позовної давності почав спливати заново вказаного дня. Наступний позов подано у вересні 2013 року, розгляд якого тривав до 20.11.2019 року. В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до суду з новим позовом 22.07.2020 року, розгляд якого завершено 04.05.2023 року, а даний позов заявлено 04.09.2024 року. Таким чином, трирічний строк позовної давності позивачем не пропущено, а тому просить в задоволенні заяви про застосування строків позовної давності відмовити (том 2, а.с. 22-26).

Позивач в судове засідання не з`явився. Його представник, адвокат Паламарчук О.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних в позовні заяві. Також представник не наполягає на виклику в судове засідання свідка ОСОБА_4 , клопотання про допит якої нею заявлене, та просить його залишити без розгляду

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в її відсутності.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на строк не більш як на десять днів, тобто до 09.04.2025 року з дня закінчення розгляду справи - 31.03.2025 року.

Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.10.2011 року ОСОБА_1 звернувся до ПП "Карпатресурс" з вимогою про повернення йому суми заборгованості в загальному розмірі 377 479,74 грн., з яких: 260 892,54 грн. боргу підприємства відповідно до договорів про надання поворотної фінансової допомоги (№ 1 від 09.10.2008 року, № 2 від 12.01.2009 року, № 3 від 12.01.2010 року, № 4 від 11.01.2011 року, № 5 від 01.04.2011 року, № 6 від 01.07.2011 року); 116 586,54 грн. по підзвітних коштах ( том 1, а.с. 62 ).

Відповідно до копії довідки №37, виданої 03.11.2011 року ОСОБА_1 в.о. директора ПП "Карпатресурс" Кіфор Ю.В. про те, що на підприємстві перед ним існує заборгованість: по звітних коштах станом на 01.11.2011 року в сумі 116 587,20 грн.; по поворотній фінансовій допомозі: станом на 10.01.2009 року в сумі 8 569 грн.; станом на 10.01.2010 року - 48 990,78 грн.; станом на 10.01.2011 року - 103 718,93 грн.; станом на 01.04.2011 року - 185 202,77 грн.; станом на 01.07.2011 року - 224 390,89 грн.; станом на 01.10.2011 року - 260 892,54 грн. (том 1, а.с. 61 ).

Позивачем до позовної заяви також долучено копії звітів про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт (за період з січня по жовтень 2009 року), фіскальних чеків, товарних чеків, квитанцій до прибуткового касового ордеру та квитанцій, як вказує позивач на загальну суму 116 587,20 грн., яку відповідач мав би сплатити за товарно-матеріальні цінності, придбані позивачем за власні кошти та передані відповідачу (том 1, а.с. 14-27, 91-131).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №16 від 03.07.2009 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 500 грн. (том 1, а.с. 141).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №15 від 02.07.2009 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 8 300 грн. (том 1, а.с. 141).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №18 від 08.07.2009 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги 570 грн. (том 1, а.с. 140).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №19 від 20.07.2009 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги 8 655 грн. (том 1, а.с. 140).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №20 від 28.07.2009 року ПП «Карпатресурс» було прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги 500 грн. (том 1, а.с. 140).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №21 від 31.07.2009 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги 3 070 грн. (том 1, а.с. 140).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №22 від 05.08.2009 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги 520 грн. (том 1, а.с. 139).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №24 від 31.08.2009 року ПП «Карпатресурс» було прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги 2 200 грн. (том 1, а.с. 139).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №23 від 17.08.2009 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги 10 160 грн. (том 1, а.с. 139).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №36 від 19.10.2009 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги 540 грн. (том 1, а.с. 139).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №37 від 21.10.2009 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги 11 710 грн. (том 1, а.с. 138).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №38 від 01.11.2009 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги 3 390 грн. (том 1, а.с. 138).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №40 від 01.12.2009 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 8 510 грн. (том 1, а.с. 138).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №41 від 02.12.2009 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги 8 510 грн. (том 1, а.с. 138).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №43 від 03.12.2009 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги 8 420 грн. (том 1, а.с. 137).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №42 від 03.12.2009 ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 8 600 грн. (том 1, а.с. 137).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №1 від 20.01.2010 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 13 029 грн. (том 1, а.с. 136 ).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №6 від 24.02.2010 ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 , на підставі фін допомога на виплату з/пл. ОСОБА_3 кошти в розмірі 399,54 грн. (том 1, а.с. 136 ).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №8 від 22.03.2010 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі фіндопомоги на виплату з/пл. кошти в розмірі 14 049,58 грн. (том 1, а.с. 136 ).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №12 від 05.05.2010 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі фіндопомоги кошти в розмірі 8 673 грн. (том 1, а.с. 136 ).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №14 від 20.05.2010 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі фінансової допомоги кошти в розмірі 60 грн. (том 1, а.с. 135).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №18 від 21.06.2010 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 8 972 грн. (том 1, а.с. 135).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №20 від 24.06.2010 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 5 108 грн. (том 1, а.с. 135).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №21 від 25.06.2010 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фін допомоги кошти в розмірі 5 508 грн. (том 1, а.с. 135).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №22 від 29.06.2010 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фін допомоги кошти в розмірі 3 600 грн. (том 1, а.с. 134).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №23 від 30.06.2010 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фін допомоги кошти в розмірі 5 000 (том 1, а.с. 134).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №27 від 28.07.2010 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фін допомоги кошти в розмірі 888,77 грн. (том 1, а.с. 134).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №31 від 09.09.2010 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 8 000 (том 1, а.с. 134).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №35 від 20.09.2010 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 8 000 грн. (том 1, а.с. 133).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №48 від 07.12.2010 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі внесення поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 22 080 грн. (том 1, а.с. 133).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №2 від 21.01.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 14 815,31 грн. ( том 1, а.с. 28 ).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №52 від 07.02.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 3 995 грн. (том 1, а.с.28).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №7 від 04.03.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 5 077,85 грн. (том 1, а.с. 28 ).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №10 від 04.04.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 14 860,85 грн. (том 1, а.с. 28).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №12 від 20.04.2011 ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 2 422 грн. (том 1, а.с. 29).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №13 від 27.04.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 721,29 грн. (том 1, а.с. 29).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №14 від 05.05.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 354,65 грн. (том 1, а.с. 29).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №15 від 06.05.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 2 430,63 грн. (том 1, а.с. 29 ).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №18 від 23.05.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 6 396,96 грн. (том 1, а.с. 30).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №17 від 07.06.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 3 655,98 грн. (том 1, а.с. 30).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №18 від 22.06.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 7 991,27 грн. (том 1, а.с. 30).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №19 від 29.06.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 354,43 грн. (том 1, а.с. 30).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №20 від 01.07.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 765,07 грн. (том 1, а.с. 31).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №21 від 07.07.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 3 066,68 грн. (том 1, а.с. 31).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №22 від 22.07.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 7 279,86 грн. (том 1, а.с. 31).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №23 від 03.08.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 3 284,82 грн. (том 1, а.с. 31).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №24 від 19.08.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 7 317,27 грн. (том 1, а.с. 32).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №25 від 31.08.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 342,71 грн. (том 1, а.с. 32).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №26 від 05.09.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 4 428,49 грн. (том 1, а.с. 32).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №27 від 12.09.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 7 497,40 грн. (том 1, а.с. 32).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №27 від 21.09.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 2 458,20 грн. (том 1, а.с. 33).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №28 від 30.09.2011 року ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 61,15 грн. (том 1, а.с. 33).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №12 (без дати) ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фін. допомоги кошти в розмірі 770 грн. (том 1, а.с. 141).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №14 (без дати) ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фін. допомоги кошти в розмірі 565 грн. (том 1, а.с. 141).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №5 (без дати) ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фін. допомоги кошти в розмірі 10 875 грн. (том 1, а.с. 162).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №2 (без дати) ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фін. допомоги кошти в розмірі 3 172 грн. (том 1, а.с. 162).

Згідно з копією прибуткового касового ордеру №6 (без дати) ПП «Карпатресурс» прийнято від ОСОБА_1 на підставі поворотної фін. допомоги кошти в розмірі 4450 грн. (том 1, а.с. 162).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.12.2011 року (справа №2-2374/11) позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ПП «Карпатресурс`на користь ОСОБА_1 260 892,54 грн. поворотної фінансової допомоги, 32 339,00 грн. інфляційних нарахувань, 6 691,05 грн. трьох процентів річних, 116 587,20 грн. - підзвітних коштів та 2 955 грн. судових витрат (том 1, а.с. 34-35).

Ухвалою вказаного суду від 10.08.2012 року змінено спосіб виконання вищевказаного рішення суду шляхом передачі у власність ОСОБА_1 рухомого та нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить відповідачу, встановивши наступний спосіб його виконання, а саме: здійснити стягнення боргу з ПП «Карпатресурс» у розмірі 419 464,79 грн., шляхом передачі у власність позивача, рухомого та нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить відповідачу, а саме визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить відповідачу, а саме: експериментальна дільниця (шаблонна майстерня) позначена за планом земельної ділянки літерою «Д»; трансформаторна - позначена за планом земельної ділянки літерою «Г»; цех - позначений за планом земельної ділянки літерою «В»; ремонтно-механічна майстерня - позначена за планом земельної ділянки літерою «Е»; сушильне господарство - позначене за планом земельної ділянки літерою «Ц»; прохідна позначена за планом земельної ділянки літерою «А»; вбиральня - позначена за планом земельної ділянки літерою «Ш»; визнано за ОСОБА_1 право власності на рухоме майно розташоване за вказаною адресою, що належить відповідачу, а саме: верстат свердлильно -пазовальний СВПВ інвентарний номер 17; верстат свердлильно-пазовальний СВПГ-2 - інвентарний номер 18; верстат універсально-заточний ЗЕ 642 - інвентарний номер 19; верстат шліфувальний ШЛПС-7 - інвентарний номер 22; верстат стрічко-пильний ЛС-80 - інвентарний номер 23; верстат райсмусовий СР-67 - інвентарний номер 25; верстат фуговапльний СФ-4-ІК - інвентарний номер 26; верстат свердлильно-пазовальний СВПГ-16 - інвентарний номер 27; вайма поворотна для щитів - інвентарний номер 28; верстат односторонній шипорізний WE1333R - інвентарний номер 33; верстат 2-х стор свердлильно-пазовий NA400L5 - інвентарний номер 34; верстат загострюваний OWW-3 - інвентарний номер 35; верстат шліфувальний калібрувальний BS650 PR - інвентарний номер 36; піч "Булер"ян" (гігант) - інвентарний номер 46; піч "Булер"ян" (гігант) - інвентарний номер 47; трансформатор 600/5-120/1 - інвентарний номер 48; циклонне господарство - інвентарний номер 14; трансформатор 600/5-120/1 - інвентарний номер 49 (том 1, а.с. 36-39).

Відповідно до копії акту №1 про виділення документів, що підлягають знищенню від 03.01.2013 року, який складено комісією в складі директора Паламарчук В.М., заступника директора Козак С.І. про те, що комісія відібрала до знищення документи, як такі що не мають науково-історичної цінності та втратили практичне значення: 1) Проводки по зарплаті 2008 рік; 2) Касова книга 2008-2009 рік; 3) Первинні документи за січень 2009 рік; 4) Первинні документи за лютий 2009 рік; 5) Первинні документи за березень 2009 рік; 6) Первинні документи за квітень 2009 рік; 7) Первинні документи за травень 2009 рік; 8) Первинні документи за червень 2009 рік; 9) Первинні документи за липень 2009 рік; 10) Первинні документи за серпень 2009 рік; 11) Первинні документи за вересень 2009 рік; 12) Первинні документи за жовтень 2009 рік; 13) Первинні документи за листопад 2009 рік; 14) Первинні документи за грудень 2009 рік; 15) Вихідна кореспонденція 2009 рік; 16) Вхідна кореспонденція 2009 рік; 17) Акти перевірок 2009 рік. Усього 17 (сімнадцять) справ за 2008-2009 р. знищити шляхом спалення (том 1, а.с. 260).

Згідно з даними копії акту (без дати), складеного комісією в складі директора ОСОБА_1 , заступника директора Козак С.І., останній складено щодо знищення документів за 2006-2008 роки шляхом спалення згідно з нижченаведеним списком: 1) Рах 301 Каса в національній валюті 2006 рік; 2) Рах. 3111 Рахунки в банку в національній валюті 2006 рік; 3) Звітність 2006 рік; 4) Первинні документи за січень 2006 рік; 5) Первинні документи за лютий 2006 рік; 6) Первинні документи за березень 2006 рік; 7) Первинні документи за квітень 2006 рік; 8) Первинні документи за травень 2006 рік; 9) Первинні документи за червень 2006 рік; 10) Первинні документи за липень 2006 рік; 11) Первинні документи за серпень 2006 рік; 12) Первинні документи за вересень 2006 рік; 13) Первинні документи за жовтень 2006 рік; 14) Первинні документи за листопад 2006 рік; 15) Первинні документи за грудень 2006 рік; 16) Головна книга 2006-2007; 17) Рах. 301 Каса в національній валюті 2007 рік; 18) Рах. 3111 Рахунки в банку в національній валюті 2007 рік; 19) Первинні документи за січень 2007 рік; 20) Первинні документи за лютий 2007 рік; 21) Первинні документи за березень 2007 рік; 22) Первинні документи за квітень 2007 рік; 23) Первинні документи за травень 2007 рік; 24) Первинні документи за червень 2007 рік; 25) Первинні документи за липень 2007 рік; 26) Первинні документи за серпень 2007 рік; 27) Первинні документи за вересень 2007 рік; 28) Первинні документи за жовтень 2007 рік; 29) Первинні документи за листопад 2007 рік; 30) Первинні документи за грудень 2007 рік; 31) Звітність 2007 рік; 32) Рах. 301 Каса в національній валюті 2008 рік; 33) Рах. 3111 Рахунки в банку в національній валюті 2008 рік; 34) Первинні документи за січень 2008 рік; 35) Первинні документи за лютий 2008 рік; 36) Первинні документи за березень 2008 рік; 37) Первинні документи за квітень 2008 рік; 38) Первинні документи за травень 2008 рік; 39) Первинні документи за червень 2008 рік; 40) Первинні документи за липень 2008 рік; 41) Первинні документи за серпень 2008 рік; 42) Первинні документи за вересень 2008 рік; 43) Первинні документи за жовтень 2008 рік; 44) Первинні документи за листопад 2008 рік; 45) Первинні документи за грудень 2008 рік; 46) Звітність 2008 рік; 47) Головна книга 2008 рік; 48) Вихідна документація 2006-2008 рік; 49) Вхідна документація 2006-2008 рік; 50) Оборотно-сальдові відомості 2008 рік (том 1, а.с. 261-262).

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.08.2013 року рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.12.2011 року та додаткове рішення від 16.11.2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП «Карпатресурс» відмовлено ( том 1, а.с. 40-43, 213-214 ).

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.08.2013 року ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 10.08.2012 року скасовано та постановлену нову ухвалу, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду відмовлено (том 1, а.с. 56-60).

Згідно з ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2013 року рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.08.2013 року залишено без змін ( том 1, а.с. 215-216 ).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29.04.2014 року позов ОСОБА_1 до ПП «Карпатресурс» про застосування наслідків нікчемного правочину та стягнення безпідставно збережених коштів і боргу задоволено частково, визнано договори про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 09.01.2008 року, №2 від 12.01.2009 року, №3 від 12.01.2010 року, №4 від 11.01.2011 року, №5 від 01.04.2011 року, №6 від 01.07.2012 року, недійсними, застосовано наслідки недійсності вказаних договорів поворотної фінансової та стягнуто з ПП «Карпатресурс» на користь ОСОБА_1 260 892,54 грн. поворотної фінансової допомоги, одержаної за цими договорами про надання поворотної фінансової допомоги; стягнуто з ПП «Карпатресурс» на користь ОСОБА_1 142 639,54 грн. безпідставно збережених коштів ( том 1, а.с. 63 ).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.10.2014 року рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.04.2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.06.2014 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції ( том 1, а.с. 223-225 ).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13.02.2017 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ПП Карпатресурс про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягненні з ПП «Карпатресурс» на користь ОСОБА_1 207 783,04 грн. поворотної фінансової допомоги, одержаної за договорами №1 від 09.01.2008 року, №2 від 12.01.2009 року, №3 від 12.01.2010 року, №4 від 11.01.2011 року, №5 від 01.04.2011 року, №6 від 01.07.2011 року, а також стягненні 116 587,20 грн. коштів, витрачених позивачем під час вчинення дій в інтересах відповідача, та стягненні 27 296,30 грн. безпідставно збережених підприємством за рахунок позивача коштів відмовлено (том 1, а.с. 44-47).

Відповідно до рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.05.2017 року рішення Коломийського міськрайонного суду від 13.02.2017 року в частині відмови у стягненні з ПП Карпатресурс на корить ОСОБА_1 безпідставно збережених підприємством коштів скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення; стягнуто з ПП Карпатресурс на користь ОСОБА_1 27 296,30 грн. безпідставно збережених підприємством коштів, в решті рішення суду залишено без змін ( том 1, а.с. 48-55 ).

Постановою Верховного Суду від 20.11.2019 року в справі № 346/5622/13-ц (провадження № 61-33919св18), касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Коломийського міськрайонного суду від 13.02.2017 року та рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.05.2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПП «Карпатресурс» коштів, одержаних за договорами поворотної фінансової допомоги (позики) та відшкодування витрат, зроблених в інтересах підприємства, залишено без змін; поновлено виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.05.2017 року (том 1, а.с. 64-74).

Верховний Суд, переглядаючи вищевказані рішення, зазначив, що нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до статей 215, 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Частиною другою статті 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином оспорюваний правочин є недійсним в силу визнання його судом, а нікчемний - в силу припису закону.

Звертаючись із вказаним позовом ОСОБА_1 пов`язував нікчемність укладених договорів із забороною встановленою частиною третьою статті 238 ЦК України представнику вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є.

Встановивши, що договори поворотної фінансової допомоги є оспорюваними правочинами, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для застосування наслідків їх недійсності за відсутності судового рішення про визнання недійсним цього правочину.

Доводи касаційної скарги про неврахування судами встановленої законом заборони на вчинення правочину представником відхиляються касаційним судом, оскільки положення частини третьої статті 238 ЦК України прямо не встановлює нікчемність правочину укладеного представником від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах, а отже такий правочин є оспорюваним.

Крім того, касаційний суд погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача витрат, понесених у зв`язку із вчиненням ним дій в майнових інтересах ПП «Карпатресурс» без доручення останнього, виходячи з наступного.

Питання придбання працівником для підприємства товарно-матеріальних цінностей за власні кошти та правомірність їх подальшого відшкодування врегульовані статтями 1158-1160 ЦК України щодо права особи, яка вчинила дії в інтересах іншої особи без її доручення, вимагати від даної особи відшкодування фактично зроблених витрат за умови подання звіту про здійснення таких витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії.

Відповідно до частини третьої статті 1158 ЦК України якщо особа, яка розпочала дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, не має можливості повідомити про свої дії цю особу, вона зобов`язана вжити усіх залежних від неї заходів щодо попередження, усунення або зменшення невигідних майнових наслідків для іншої особи. Особа, яка вчиняє дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов`язана взяти на себе всі обов`язки, пов`язані із вчиненням цих дій, зокрема обов`язки щодо вчинених правочинів.

Особа, яка вчинила дії в інтересах іншої особи без її доручення, зобов`язана негайно після закінчення цих дій надати особі, в майнових інтересах якої були вчинені дії, звіт про ці дії і передати їй усе, що при цьому було одержано (стаття 1159 ЦК України).

За приписами частини першої статті 1160 ЦК України особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких було вчинені дії.

Встановивши, що позивачем не доведено того, що без залучення його коштів ПП «Карпатресурс» загрожували невигідні майнові наслідки, існування обставин, які б виправдовували такі витрати, факт повідомлення підприємства про використання особистих коштів та схвалення останнім цих витрат, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині відшкодування цих витрат.

Посилання заявника на помилковість висновків судів в цій частині відхиляються касаційним судом, оскільки суди обґрунтовано виходили із недоведеності позивачем тієї обставини, що здійснені ним витрати в інтересах підприємства були викликані необхідністю усунення настання невигідних для відповідача наслідків, а також відсутності погодження таких дій із відповідачем (том 1, а.с. 64-74, 237-242).

Згідно з даними листа №041215-814-16 від 20.01.2021 року Івано-Франківською обласною прокуратурою підтримується обвинувачення в кримінальному провадженні №0000115 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст.191 КК України, яке перебуває на розгляді в суді; під час досудового розслідування даного кримінального провадження ряд документів про фінансово-господарську діяльність ПП «Карпатресурс» визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000115 від 05.02.2014 року, які в судовому засіданні ще не досліджувалися (том 2, а.с. 51).

Відповідно до копії постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів від 10.02.2016 року потерпілий ОСОБА_3 надав наступні документи в перерахунку 81 позицію, з них: 1) Папка з надписом «Укрсиббанк Банк ІV квартал 2010 року», у якій містяться документи на 140 арк.; 2) Папка з надписом «372 рахунок « розрахунки з підзвітними особами 2010р.», у якій містяться документи на 14 арк.; 3) Папка з надписом ПП «Карпатресурс» друге півріччя 2010 року Банк ІІІ квартал 2010 р., Укрсиббанк», у якій містяться документи на 118 арк.; 4) Папка з надписом ПП «Карпатресурс» друге півріччя 2010 року Банк І квартал 2010 р., Укрсиббанк», у якій містяться документи на 159 арк., які визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000115 від 05.02.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.191, ч. 1 ст.185 КК України, та приєднано до матеріалів кримінального провадження (том 2, а.с. 52-55).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 04.05.2023 року, яке залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03.08.2023 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП «Карпатресурс», треті особи: які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про стягнення боргу (260 892,54 грн. заборгованості з поворотної фінансової допомоги та 116 587, 20 грн. коштів, витрачених ним на придбання товарно-матеріальних цінностей для ПП «Карпатресурс»), - відмовлено ( том 1, а.с. 75-90, 142-161 ).

У вищезазначених рішенні та постанові вказано, що в силу вимог ст. ст. 1158, 1160 ЦК України ОСОБА_1 не доведено того, що без залучення його коштів ПП «Карпатресурс» загрожували невигідні майнові наслідки, існування обставин, які б виправдовували такі витрати, факт повідомлення підприємства про використання особистих коштів та схвалення останнім них витрат, то у суду в даному випадку відсутні підстави для задоволення позову в частині відшкодування цих витрат.

Питання придбання працівником для підприємства товарно-матеріальних цінностей за власні кошти та правомірність їх подальшого відшкодування врегульовані статтями 1158-1160 ЦК України щодо права особи, яка вчинила дії в інтересах іншої особи без її доручення, вимагати від даної особи відшкодування фактично зроблених витрат за умови подання звіту про здійснення таких витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії. Відповідно до частини третьої статті 1158 ЦК України якщо особа, яка розпочала дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, не має можливості повідомити про свої дії цю особу вона зобов`язана вжити усіх залежних від неї заходів щодо попередження, усунення або зменшення невигідних майнових наслідків для іншої особи. Особа, яка вчиняє дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов`язана взяти на себе всі обов`язки, пов`язані із вчиненнями цих дій, зокрема обов`язки щодо вчинених правочинів. Особа, яка вчинила дії в інтересах іншої особи без її доручення, зобов`язана негайно після закінчення цих дій надати особі, в майнових інтересах якої були вчинені дії, звіт про ці дії і передати їй усе, що при цьому було одержано (стаття 1159 ЦК України). За приписами частини першої статті 1160 ЦК України особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення , має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких було вчинені дії. Якщо особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, при першій нагоді не повідомила цю особу про свої дії, вона не має права вимагати відшкодування зроблених витрат. Позивачем не доведено того, що без залучення його коштів ПП «Карпатресурс» загрожували невигідні майнові наслідки, існували обставини, які б виправдовували такі витрати, факт повідомлення підприємства про використання особистих коштів та схвалення останнім цих витрат, тому відсутні підстави для задоволення позову в частині відшкодування цих витрат.

Твердження апеляційної скарги про те, що тільки наявність договорів про надання поворотної фінансової допомоги та копій квитанцій про внесення грошових сум в касу є беззаперечною підставою для стягнення таких сум, оскільки договори не попорені, не можуть бути прийняти до уваги. Так, наявність заборгованості підприємства перед ОСОБА_1 підтверджена лише довідкою виконуючого обов`язки директора Кіфор Ю.В., складеною в період, коли сам ОСОБА_1 займав посаду директора підприємства. За умови знищення за його же наказом первинної бухгалтерської документації неможливо встановити об`єктивні обставини реалізації вказаних договорів позики, порядок їх погашення, суму заборгованості.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 06.02.2020 в справі № 910/13271/18 ).

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частиною першою, другою статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена (постанови Верховного Суду України від 22.03.2016 року в справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 року в справі №6-100цс15).

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, оскільки отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто в разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі (постанова Верховного Суду від 12.08.2021 року в справі № 910/17567/19, постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі N 927/491/19).

Відповідно до ч.1 ст.15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року (справа № 129/1033/13-ц), постанови Верховного Суду від 02.10.2018 року (справа № 910/18036/17), від 23.10.2019 року (справа № 917/1307/18), від 18.11.2019 року (справа № 902/761/18), від 04.12.2019 року (справа № 917/2101/17).

Звертаючись з даним позовом до суду, сторона позивача вказує, що грошові кошти позивачем надавались відповідачу на підставі договорів поворотної фінансової допомоги, а товарно-матеріальні цінності придбавались в інтересах підприємства та використовувались ним в ході господарської діяльності.

Як встановлено рішеннями вказаних судів, позивач на час виникнення спірних правовідносин перебував з ПП «Карпатресурс» у трудових відносинах, а саме займав посаду директора, чиї повноваження і обов`язки визначені статутом підприємства, а також, що між ПП «Карпатресурс» в особі директора ОСОБА_1 , що діє на підставі статуту, з одного боку, та ОСОБА_1 (позикодавець), з іншого боку, в період з 2009 по 2011 роки укладено вищезазначені договори про надання поворотної фінансової допомоги (позики). При цьому, Верховний Суд в постанові від 20.11.2019 року вказав, що договори поворотної фінансової допомоги є оспорюваними правочинами, оскільки положення частини третьої статті 238 ЦК України прямо не встановлює нікчемність правочину укладеного представником від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах, а отже такий правочин є оспорюваним.

Оскільки чинний договір є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей), а матеріали справи не містять доказів, що правова підстава для набуття (збереження) майна в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі, а також не доведеність позивачем, що вказані ним кошти в сумі 260 892,54 грн. є безпідставно набутими, тому відсутні підстави для їх стягнення з відповідача в користь позивача в порядку ст. 1212 ЦК України.

Крім того, наявність заборгованості підприємства перед ОСОБА_1 підтверджена лише довідкою виконуючого обов`язки директора Кіфор Ю.В., складеною в період, коли сам ОСОБА_1 займав посаду директора підприємства. За умови знищення за його же наказом первинної бухгалтерської документації неможливо встановити об`єктивні обставини реалізації вказаних договорів позики, порядок їх погашення, суму заборгованості.

Загальні засади (принципи), зокрема добросовісність, є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню на підставі статті 1212 ЦК України, якщо потерпіла особа знає, що в неї немає зобов`язання (немає обов`язку) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів (постанова Верховного Суду від 04.08.2021 року в справі № 185/446/18).

Як вже зазначалось вище, позивачем не доведено того, що без залучення його коштів ПП «Карпатресурс» загрожували невигідні майнові наслідки, існували обставини, які б виправдовували такі витрати, факт повідомлення підприємства про використання особистих коштів та схвалення останнім цих витрат, та не доведено тієї обставини, що здійснені ним витрати в інтересах підприємства були викликані необхідністю усунення настання невигідних для відповідача наслідків, а також відсутності погодження таких дій із відповідачем, тому відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення цих витрат, визначених позивачем в сумі 116 587,20 грн., як безпідставно збережених грошових коштів.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, враховуючи, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування позовних вимог, а також доказів, які б свідчили про порушення відповідачем його законних прав та інтересів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Отже, в задоволенні позову слід відмовити із вказаних підстав, в зв`язку з чим не підлягають присудженню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, пункти 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).

Оскільки судом не встановлено та позивачем не доведено наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог, підстави для вирішення питання про застосування позовної давності відсутні.

Щодо клопотання представника відповідача з приводу закриття провадження у справі суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми права, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Зважаючи на те, що у вищевказаних справах сторони є різними, як і підстави позовів, що виключає висновок про тотожність позовних вимог, тому відсутні підстави для закриття провадження в даній справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Крім того, суд зазначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду.

Суд звертає увагу, що позивачу достеменно було відомо про необхідність залучення до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 , як іншого співвласника ПП «Карпатрерурс», про що зазначалось Апеляційним судом Івано-Франківської області в рішенні від 29.08.2013 року, водночас, позовних вимог до нього він не заявив.

На підставі ст.ст. 15, 16, 1212 ЦК України, керуючись ст. ст.13, 76-77, 81, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного підприємства Карпатресурс про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів ), а саме безпідставно набутих грошових коштів у сумі 260 892,54 грн., а також безпідставно збережених грошових коштів у сумі 116 587,20 грн., - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне підприємство «Карпатресурс», 78223, смт. Отинія, вул.Іванціва, 24-Б, Коломийського району Івано-Франківської області, .

Повний текст рішення складено 09 квітня 2025 року.

Суддя: Яремин М. П.