ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 612/466/24 Головуючий суддя І інстанції Масло С. П.
Провадження № 22-ц/818/443/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: споживчого кредиту
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» на заочне рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 22 серпня 2024 року, по справі №612/466/24, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 23 вересня 2021 року ОСОБА_1 уклала із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір №327089015 згідно умов якого отримала кредит під відсотки в розмірі 12500 грн., який не повернула в строки визначені умовами цього договору.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (Додаток №11).

28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Таким чином відступлення прав вимоги до Відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» відбулося відповідно до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), який було фактично укладено після підписання договору кредитної лінії.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року.

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 (Додаток №18) та №3 від 30.12.2022 (Додаток №19) - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 49562,50 грн.

06.03.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 06/03/24 відповідно до умов якого Позивачу було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 06/03/24 від 06.03.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 49562,50 грн.

На підставі вищевикладеного, ТОВ «Юніт Капітал», просило суд стягнути з відповідача, заборгованість за кредитним договором №327089015 від 23.09.2021, становить 49562,50 грн., яка складається з наступного: 12500,00 грн. - заборгованість по кредиту; 37062,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом та судові витрати.

Заочним рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 22 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Суд мотивував своє рішення тим, що підтверджена сума кредиту складає 12500 грн., а підтверджені проценти за користування кредитними коштами 2175 грн., а всього 14675 грн. Проте відповідачем за період з 23.10.2021 по 25.01.2022 було сплачено суму по Кредитному договору №327089015 від 23.09.2021 у розмірі 35190 грн., тому суд дійшов висновку про те, що у відповідачем по справі була повністю сплачена заборгованість по Кредитному договору №327089015 від 23.09.2021, оскільки загальна вартість кредиту відповідно до умов даного кредитного договору становила 14675 грн., тобто заборгованість відсутня.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог слід відмовити, у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Тараненко А.І. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" судовий збір у розмірі 6 056,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. (сім тисяч гривень

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем були надані належні докази, які містять інформацію щодо предмету доказування та підтверджують перехід права вимоги за кредитним договором № 327089015 від 23.09.2021 та, відповідно законність позовних вимог.

Вказав, що відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Судом першої інстанції встановлено факт укладення Відповідачем Кредитного договору з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримання грошових коштів у визначеному розмірі та факт їх неповернення. Також судом встановлено факт переходу права вимоги за договорами факторингу.

Звертає увагу суду, що в наданих розрахунках при відступленні прав вимоги наявне балансове списання грошових коштів від Клієнта до Фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості Боржником. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором.

Вказує, що ОСОБА_1 власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у повному розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, та частково погашала кредит. Тобто вона визнає свої зобов`язання за кредитним договором №327089015 від 23.09.2021. 23.10.2021 Відповідач внесла кошти у розмірі 2 175,00 грн. за нарахованим відсотками. 20.11.2021 ОСОБА_1 внесла кошти у розмірі 6 755,00 грн. за нарахованими відсотками. Тобто, всього Відповідач погасила 8 930,00 грн. Слід зазначити, що ОСОБА_1 не надала доказів сплати заборгованості, що свідчить про те що вона визнає заборгованість, а також надані Позивачем докази. Звертає увагу суду, що в розрахунках заборгованості в колонках «сплачено» зазначено балансове списання грошових коштів від Клієнта до Фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості Боржником. За змістом п. 1.4 договору факторингу №28/1118-01, «Борг» означає суми грошових коштів, належні до сплати Клієнту Боржниками за кредитними договорами. Право вимоги може передаватися відносно наявної заборгованості. Оскільки право вимоги за кредитним договором № 327089015 від 23.09.2021 перейшло за договором факторингу, що встановлено судом, то судом встановлено, що заборгованість наявна і до кінця не погашена. Отже, судом встановлено наявність заборгованості ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а заочне рішення без змін.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржене рішення відповідає.

Відмовляючи у позові суд вказав наступні мотиви свого рішення.

Суд вважає підтверджену суму Кредитного договору №327089015 від 23.09.2021 за тілом кредиту у розмірі 12500,00 грн., оскільки матеріалами справи підтверджено надання відповідачу кредиту саме у цьому розмірі, та за відсотками у розмірі 2175,00 грн. в межах строку кредитування, який становив 30 днів, враховуючи правову позицію висловлену у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. В іншій частині складові суми кредиту суперечать умовах Кредитного договору та наведеній правовій позиції Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, отже не можуть бути віднесені до простроченої заборгованості.

Проте, суд зазначає, що з розрахунку заборгованості по Кредитному договору №327089015 від 23.09.2021 вбачається, що відповідачем по справі 23.10.2021 сплачено суму у розмірі 2175 грн., 20.11.2021 6755 грн., 25.01.2022 26260 грн., всього 35190 грн.

Враховуючи те, що підтверджена сума кредиту складає 12500 грн., а підтверджені проценти за користування кредитними коштами 2175 грн., а всього 14675 грн., проте відповідачем за період з 23.10.2021 по 25.01.2022 було сплачено суму по Кредитному договору №327089015 від 23.09.2021 у розмірі 35190 грн., то суд дійшов висновку про те, що у відповідачем по справі була повністю сплачена заборгованість по Кредитному договору №327089015 від 23.09.2021, оскільки загальна вартість кредиту відповідно до умов даного кредитного договору становила 14675 грн., а відповідачм сплачено 35190 грн., тобто заборгованість відсутня.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 23.09.2021 з метою отримання кредиту підписала Договір кредитної лінії № 327089015 з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Відповідно до п. 1.3 Договору, кредит становить у сумі 12500 грн., який має бути повернуто до 23.10.2021.

Відповідно до п. 1.7 Договору, кредитна лінія надається строком 30 днів, а саме до 23.10.2021.

Відповідно до п. 1.9.1 Договору, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користуванням кредитом виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору, процентна ставка становить 0,58 процентів за кожен день користування ним.

В матеріалах справи наявні Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», які не підписані відповідачем.

Також, в матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №327089015 від 23.09.2021.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (Додаток №11).

28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

Предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Відступлення прав вимоги до Відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» відбулося відповідно до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього).

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року.

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 (Додаток №18) та №3 від 30.12.2022 (Додаток №19) - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.

Згідно Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 49562,50 грн.

06.03.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 06/03/24 відповідно до умов якого Позивачу було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 06/03/24 від 06.03.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 49562,50 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд встановив, що Договір №327089015 від 23.09.2021 був укладений в електронній формі, сума кредиту склала 12500 грн., строк кредиту 30 днів, сума до сплати процентів 2175 грн. і ці обставини доводами апеляційної скарги не оспорюються.

Відтак, у межах 30-денного строку кредитування відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти.

У матеріалах справи відсутні відомості про те, що строк дії кредитного договору був продовжений. Наявні у матеріалах справи наявні Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», не підписані відповідачем, а тому за відсутності належних і допустимих доказів про інше не можна вважати, що сторони узгодили вказані Правила і що вони ї застосованими до спірних правовідносин.

З розрахунку заборгованості по Кредитному договору №327089015 від 23.09.2021 вбачається, що відповідачем по справі 23.10.2021 сплачено суму у розмірі 2175 грн., 20.11.2021 6755 грн., 25.01.2022 26260 грн., всього 35190 грн. і ці обставини позивачем належними і допустимими доказами не спростовані.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано застосував вищевказані правові висновки, які були висловлені у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18 та вважав, що відповідач повністю сплатив заборгованості по кредиту та процентам в медах строку договору кредиту.

У статті 19 Закону України «Про споживче кредитування» визначено наступну черговість погашення вимог за договором про споживчий кредит:

1. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:

1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;

2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом;

3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Доведена сума кредиту складає 12500 грн., а підтверджені проценти за користування кредитними коштами 2175 грн., а всього 14675 грн., проте відповідачем за період з 23.10.2021 по 25.01.2022 було сплачено суму по Кредитному договору №327089015 від 23.09.2021 у розмірі 35190 грн.

Враховуючи те, що сторони не узгодили в умовах кредитного договору іншого порядку погашення заборгованості, ніж зазначеного у ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», то суд першої інстанції відповідно до вказаних норм матеріального права дійшов обґрунтованого висновку про те, що у відповідачем по справі була повністю сплачена заборгованість по вказаному Кредитному договору.

Оскільки решта суми нарахованих в якості заборгованості процентів суперечать умовам Кредитного договору та наведеній правовій позиції Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в цій частині. Доводи скарги не відповідають вказаним нормам матеріального права та правовому висновку касаційного суду, та висновків суду не спростовують.

За відсутності предмету договору факторингу суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю. Доводи скарги не знайшли підтвердження у матеріалах справи та висновків суду не спростували

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги є недоведеними та висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367,368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381,382-384,389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 22 серпня 2024 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2025 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді Ю.М.Мальований.

Н.П.Пилипчук.