Справа №489/3135/21
Провадження №2/489/29/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Ставратій Я.С.,

за участю: позивачки ОСОБА_1 , представниці позивачки ОСОБА_2 , представниці відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину

встановив.

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від всіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними не розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ніяким чином не приймає участі у вихованні та утриманні сина. Відповідач є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти на рівні частки з усіх видів заробітку (доходу).

02 червня 2021 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом, яким просить відмовити в задоволенні позову № 489/3135/21 щодо стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на те, що подружні відносини з ОСОБА_1 припинилися з 19.04.2021. Спільне господарство вони ведуть, оскільки немає можливості роздільно проживати. Вони в складі сім`ї проживають разом в службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Він особисто сплачує за комунальні послуги, практично одноособово ним купуються продукти харчування, побутові речі. Тричі на тиждень він особисто веде сина на тренування, а також щоразу платить за тренування грошові кошти. Він готує їжу та допомагає сину з уроками. Вважає, що відповідачка навмисно вводить суд в оману, перекручує факти з метою отримання неправомірної вигоди у вигляді стягнення аліментів на дитину.

Від відповідача за первісним позовом надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні первісного позову в повному обсязі. Просить встановити для нього щомісячний обов`язків добровільний платіж на дебітну (юніорську) карту ПриватБанк сина ОСОБА_6 у розмірі 2000,00 грн., починаючи з дати набрання законної сили рішення суду , але не раніше 29 жовтня 2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (повноліття сина). Витрати у розмірі суми судового збору просить з нього не стягувати, оскільки він є учасником бойових дій. Зазначає, що позивачка повезла сина до своїх батьків не повідомивши його про це та утримувала сина там більше місяця. Після чого, зібравши речі, переїхала проживати у кімнату у гуртожитку по АДРЕСА_2 разом з сином. Спочатку позивачка не надавала можливості йому бачитися з сином, але в останні місяці він постійно спілкується з сином, проводить з ним час для відпочинку, сплачує кошти за тренування, купує речі, продукти харчування, тощо. На сина за період з вересня по листопад 2021 року він витратив більше 20000,00 грн., що становить приблизно 7000,00 грн. на місяць, що ніяк не менше того, що витрачає позивачка на їх спільного сина.

Від позивачки за первісним позовом надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить первісний позов задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що ознайомившись з відзивом, складається таке враження, що відповідач не цілком правильно розуміє правові підстави для присудження аліментів на утримання дитини. З моменту припинення шлюбних відносин з відповідачем, вони припинили ведення спільного господарства та мали різні бюджети. Після припинення ведення спільного господарства з відповідачем, розмір матеріальної допомоги, що він став надавати сину не забезпечував навіть його мінімальних потреб. З часу, коли вона почала проживати з дитиною окремо від відповідача, останній перестав надавати їй будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини. Вона не чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. В долучених до матеріалах відзиву фіскальних чеках та квитанціях не зазначено того, хто є покупцем товарів та продуктів, та кому вони призначаються. Вони просто фіксують факт придбання певною особою певних товарів. Що стосується оплати відповідачем тренувань сина, то вона не заперечує вказаний факт. Їх спільний син навчається у 5-А класі Миколаївської ЗРШ І-ІІІ ступенів № 6 за науково-педагогічним проектом «Інтелект України», за який вона сплачує грошові кошти щомісячно у розмірі 350 грн. на придбання додаткових навчальних матеріалів. Відповідач не приймає жодної участі у придбанні вищезазначених навчальних матеріалів для їх сина. Принципіальне небажання відповідача сплачувати на її користь аліменти на утримання сина не має ставати на заваді створенню умов для гармонійного розвитку дитини, так само як і підставою для відмови у задоволенні позову. Посилання відповідача на розмір її грошового забезпечення, як на одну з підстав для відмови у задоволенні позову взагалі не ґрунтується на вимогах закону.

Від представниці відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких просить: визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за період з серпня 2021 по 01 січня 2023 у розмірі 4000,00 грн., з 01 січня 2024 у розмірі 5000,00 грн., кошти стягувати на картковий рахунок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які у випадку задоволення (часткового) задоволення позову підлягають стягненню. Вказує, що додані позивачкою додаткові матеріали 24.02.2025 не можна цілком сприймати як доказ утримання сина ОСОБА_7 , оскільки в документах відсутня інформація про призначення платежу, гроші перераховувалися стороннім особам. Чеки з магазинів на покупку продуктів харчування та сплата за інтернет не доводять факту, що саме ці послуги були на користь дитини, оскільки склад сім`ї позивачки налічує три особи. Більшість наданих платіжних документів не містять інформацію про платника. Рахунок коштів, необхідних на щомісячне утримання дитини, розрахунок щомісячних витрат на дитину позивачка суду не надала. Відповідач має на утримання дві особи ОСОБА_7 та матір ОСОБА_8 , яка немає інших осіб, зобов`язаних її утримувати. За період з лютого 2022 по березень 2025 відповідач перерахував на утримання сина 41244,07 грн., на утримання матері 118527,14 грн..

Ухвалою суду від 14.06.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 30.08.2021, прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву та об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 489/3135/21 (провадження № 2/489/1832/21), призначено справу в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.12.2021, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 22.09.2022, зупинено провадження у справі.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 14.10.2024, ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.09.2022 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 19.11.2024, залишено без розгляду клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та долучення письмових доказів.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановленні наступні факти та відповідні правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Шлюб між сторонами розірвано 27.09.2021 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Норми права та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з підтвердження Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 6 від 16.08.2021 за вих. № 92, ОСОБА_6 має можливість зарахування учнем 5-А класу Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 6.

З характеристики Миколаївської гімназії № 6 Миколаївської міської ради Миколаївської області від 30.07.2024, ОСОБА_6 навчається у МГ № 6 з 2021 року. Вихованням ОСОБА_7 займається мама, ОСОБА_9 . Вона приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться навчальними успіхами ОСОБА_7 , відвідує батьківські збори. Батько учня, ОСОБА_5 , участі у вихованні сина не бере, успіхами у навчанні дитини не цікавиться, контакту з класним керівником не підтримує.

Відповідно до декларації № 0001-ККР0-6500, законний представник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 .

Згідно ордеру (оглядовий) № 13 від 24.03.2006, ОСОБА_5 , який проходить військову службу у військовій частині ІНФОРМАЦІЯ_4 , надано жиле приміщення за адресою: військове містечко № НОМЕР_3 будинок № НОМЕР_4 кв. НОМЕР_5 .

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_6 від 17.05.2021 за вих. № 11, ОСОБА_5 є військовослужбовцем, сума грошового забезпечення за період з 01 січня 2020 року по 30 квітня 2021 року, складає 321157,53 грн.

Зі службової характеристики від 23.06.2021, вбачається, що ОСОБА_5 працює оперативним черговим офіцером з бойового управління військової частини НОМЕР_6 .

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_6 від 17.05.2021 за вих. № 11, ОСОБА_5 отримував грошове забезпечення за період з 01 січня 2020 по 30.04.2021 складає 321157,53 грн.

Як вбачається з витягу з наказу командувача повітряних сил Збройних сил України № 647 від 20.10.2021, ОСОБА_5 звільнений з військової служби у запас за підпунктом «к» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Зі службової характеристики від 14.05.2021, вбачається, що ОСОБА_1 працює медичною сестрою неврологічного відділення військової частини НОМЕР_7 .

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_7 від 14.05.2021 за вих. № 161, ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом та на її утриманні знаходиться сім`я у складі: чоловіка ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 .

З платіжних доручень, вбачається, що ОСОБА_5 здійснював періодичні перекази грошових коштів на рахунковий рахунок ОСОБА_1 у загальному розмірі 1456,79 грн. (а.с 29, 31, 69, 71, 82).

З платіжних доручень, вбачається, що ОСОБА_5 здійснював періодичні перекази грошових коштів на рахунковий рахунок ОСОБА_10 у загальному розмірі 13552,69 грн. (а.с. 30, 32, 70, 72, 73, 75, 83, 88, 93-а, 101, 102, 104, 108).

До матеріалів справи долучені квитанції про переказ ОСОБА_5 на рахунок ОСОБА_6 власних коштів, у тому числі з позначкою призначення платежу «сплата аліментів».

З квитанцій долучених до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_5 періодично сплачує за комунальні послуги (т. 1 а.с 33-36).

ОСОБА_5 долучено до матеріалів справи квитанції про придбання продуктів харчування, побутову хімію (т. 1 а.с. 76-81, 84-87, 89-93, 94-99, 100, 103, 105-106, 108-110).

Відповідно до спеціального ордеру на житлову площу у гуртожитку № 36 від 24.06.2021, ОСОБА_1 надано право на зайняття з сім`єю (сином ОСОБА_6 , 2010 р.н.) житлової площі в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно довідки квартирноексплуатаційного відділу Міністерства оборони України від 12.07.2021 за вих. № 2792, ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та проживає разом з сином ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 .

21 грудня 2021 між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Миколаїв, в особі начальника ОСОБА_11 на ОСОБА_1 укладено Договір № 85 найму житла в будинках державного житлового фонду, відповідно до якого ОСОБА_1 з членами сім`ї отримала у тимчасове користування кімнати у гуртожитку АДРЕСА_4 .

З платіжних інструкції, долучених до матеріалів справи (т.1, а.с. 177-180), ОСОБА_5 здійснював переказ грошових коштів на рахунок ОСОБА_6 у сумі 0,01 грн.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 , ОСОБА_1 зареєструвала шлюб 26.09.2022 та змінила прізвище на « ОСОБА_12 ».

Відповідач зазначає, що на своєму утриманні має: матір ОСОБА_8 , яка є пенсіонеркою; дружину ОСОБА_13 та пасинка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідачем долучено до матеріалів справи платіжні інструкції про здійснення переказу ОСОБА_5 на картковий рахунок ОСОБА_8 власні грошові кошти у січні 2025 та у лютому 2025 у загальному розмірі 8040,20 грн..

До матеріалів справи долучено довідку з КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2», з якої вбачається, що ОСОБА_15 знаходився на стаціонарному лікуванні з 22.06.2023. Проте, дана довідка судом не береться до уваги, оскільки вона не стосується дійсної справи та невідомо, хто такий ОСОБА_15 .

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_9 , вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_16 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.10.2024.

Відповідно до довідки про доходи № 9505 5054 4737 2574, ОСОБА_8 отримає пенсію за віком, за період з 01.04.2024 по 30.09.2024 складає 21978,245 грн.

Твердження ОСОБА_5 про те, що вони в складі сім`ї проживають разом в службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , судом не беруться до уваги, оскільки в матеріалах справи містяться докази реєстрації місця проживання ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 .

Квитанції про сплату за комунальні послуги, долучені до матеріалів справи ОСОБА_5 , суд не бере до уваги, оскільки вони не стосуються матеріалів справи. Також судом не беруться до уваги квитанції про купівлю продуктів харчування та придбання смартфону, пневмоограничитель, оскільки з вказаних квитанцій не вбачається, кому саме були придбані вказані речі.

Перерахування грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 та ОСОБА_10 судом не беруться до уваги, оскільки в перерахуванні коштів на рахунок ОСОБА_1 не зазначено, що ці кошти є матеріальною допомогою на утримання дитини. Щодо перерахування коштів на рахунок ОСОБА_10 , слід зазначити, що невідомо, навіщо та за які послуги ОСОБА_5 були перераховані вказані кошти.

Долучені до матеріалів справи Договір купівлі продажу № 625 від 01.06.2021 укладений між ФОП ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , додаток до договору № 625 від 01.06.2021, витяг з протоколу № 1 від 31.05.2021 та квитанції про здійснення перерахувань на рахунок ОСОБА_18 судом не беруться до уваги, оскільки вони не стосуються дійсної справи.

Долучені до матеріалів справи схеми відрахувань коштів на утримання ОСОБА_6 судом не беруться до уваги, оскільки у разі добровільної сплати аліментів, підтверджуючі документи беруться до уваги виконавцем при виконанні судового рішення.

Також суд не бере до уваги твердження представниці відповідача про наявність на утриманні ОСОБА_5 іншої особи матері ОСОБА_8 , оскільки вона є пенсіонером, отримує пенсію за віком, та не є у розумінні чинного законодавства особою, яка знаходиться на утриманні.

Відомості про переказ коштів на рахунок матері відповідача не мають жодного доказового значення та відношення до предмету спору.

Щодо тверджень представниці відповідача про необхідність визначення аліментів у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України встановлює безумовне право стягувача аліментів на визначення способу їх стягнення, а саме у частці від заробітку або твердій грошовій сумі. Частина 3 ст.181 СК України визначає що, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином відповідач не наділений правом визначати спосіб стягнення аліментів, відповідно така вимога не ґрунтується на чинному законодавстві та є безпідставною.

Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову

Оцінюючи всі зібрані у справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню.

Щодо зустрічного позову слід зазначити наступне.

16 листопада 2021 ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про залишення зустрічного позову без розгляду (т. 1 а.с. 52).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_5 подано заяву про залишення позову без розгляду, суд вважає за можливе зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину залишити без розгляду.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. .

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 травня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривні 00 копійок.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Повний текст судового рішення складено «02» квітня 2025.

Суддя Н.О. Рум`янцева