Провадження № 2/638/882/25
РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

за участі секретаря судових засідань Комлєвої К.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Карпухіна Д.Ю.,

представника відповідача Григоренко Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Акціонерного товариства «Харківобленерго», у якому просить скасувати рішення комісії АТ «Харківобленерго» Північне РРЕ з розгляду актів порушення, оформлене протоколом №233848 від 20.11.2023 року.

У судове засідання позивач та його представник з`явилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. В судовому засіданні пояснили, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання, виданого 15.09.2020 року. 26.09.2023 року представниками оператора системи АТ «Харківобленерго» Північне РРЕ було складено акт про порушення №233848, яким зафіксовано порушення: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи розподілу, з порушенням схеми обліку. Згідно з актом вказане порушення виявлено за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що не є стороною договору постачання електричної енергії до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , договір надання послуг з розподілу №2-07571 від 01.01.2019 року не укладав та не підписував. Платником по особовому рахунку за вказаною адресою є ОСОБА_2 , на ім`я якого виготовлений рахунок на оплату вартості необлікової електричної енергії на суму 47301,61 грн.

Представник відповідача у судове засідання з`явився, проти позову заперечував в повному обсязі. Просив відмовити в задоволенні позовів посилаючись на їх необґрунтованість. Вказав, що відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії, Правил роздрібного ринку для населення позивач ОСОБА_1 є фактичним індивідуальним споживачем послуги з розподілу електричної енергії, як власник нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Дії відповідача здійснені у відповідності і у спосіб визначені Цивільним кодексом України, Законом України Про житлово-комунальні послуги, Правилами роздрібного ринку електричної енергії. Тому, не може бути задоволена вимога позивача про скасування рішення комісії з розгляду актів порушення, оформлене протоколом від 20.11.2023 року № 233848.

Вислухавши представників сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

З 01.01.2019 р., за адресою: АДРЕСА_1 , зі споживачем ОСОБА_2 , було укладено Договір з розподілу електричної енергії, шляхом його приєднання до умов Типового договору про розподіл електричної енергії на умовах укладеного з ним 12.05.2008 р. Договору про користування електричною енергією для населення, особовий рахунок НОМЕР_1 .

Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.09.2020 року № 223973829, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору довічного утримання, серія та номер: 3-877 від 15.09.2020 року, є позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 744 Цивільного кодексу України, моментом набуття права власності за договором довічного утримання (догляду) є день державної реєстрації такого договору.

Отже, власником зазначеного нерухомого майна з 15.09.2020 року є ОСОБА_1 .

Законодавцем у ч. 4 ст. 319 ЦК України, встановлено, що власність зобов`язує, а відповідно до норми ч.1 ст. 322 цього ж кодексу, власника зобов`язано утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 №2189 (далі Закон України №2189), предметом регулювання цього Закону є зокрема, відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно з приписами ст. 6 Закону України №2189, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є зокрема, споживачі (індивідуальні та колективні) та виконавці комунальних послуг.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України №2189, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої, укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

Виконавцями комунальних послуг, згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України №2189, є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

За умовою п. 1.1.2 гл. 1.1 р .I Правил роздрібного ринку, учасниками роздрібного ринку є зокрема, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, споживачі.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України №2189 (в редакції, що діяла на момент набуття права власності), індивідуальний споживач зобов`язаний: 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 2) своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; 3) забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; 4) власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; 6) дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм; 7) допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку; 11) інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором; 12) надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором.

Вказаному кореспондують також норми встановлені Постановою КМУ від 24.01.2006 N45 (далі - Постанова КМУ №45), якими зобов`язано власника квартири укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем комунальних послуг відповідно до типового договору та сплачувати за комунальні послуги у строки, встановлені договором чи законом.

Суд, приймаючи доводи відповідача переконливими та такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, вважає, що позивач ОСОБА_1 , є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 і індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг, зокрема, послуги з розподілу електричної енергії, а отже він має обов`язок дотримуватись законодавчих та інших нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини у галузі енергопостачання.

26.09.2023 р., під час технічного огляду приладу обліку за адресою: АДРЕСА_1 у присутності позивача, було виявлено порушення пп.7 п.8.4.2. Правил роздрібного ринку, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку.

Відповідно до п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, складається акт про порушення.

На виконання вказаних правил, у присутності ОСОБА_1 , фахівцями АТ «Харківобленерго», було оформлено акт про порушення № 233848 від 26.09.2023 р., яким це порушення було зафіксовано.

Нормою п.8.2.6 Правил роздрібного ринку передбачено, що Акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників оператора системи. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

Відповідальність за порушення п.п. 8.2.4. Правил роздрібного ринку передбачена ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» у вигляді обчислення та подальшого відшкодування збитків завданих учаснику роздрібного ринку енергетичної енергії. Обчислення завданих збитків проводиться у відповідності до гл. 8.4 р.VIII Порядок розгляду звернень, скарг, претензій та актів порушення цих правил вказаного закону.

На виконання п. 8.2.6 Правил роздрібного ринку, 20.11.2023 року, проведено засідання комісії з розгляду Акту про порушення № 233848 від 26.09.2023 року.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив виявлені порушення ПРРЕЕ під час технічного огляду приладу обліку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку.

На підставі пп. 7 п. 8.4.2 Правил роздрібного ринку, здійснено нарахування по Акту № 233848 від 20.11.2023 року у розмірі 47 827,31 грн.

Рішення комісії за результатами розгляду вказаного Акту, було оформлене Протоколом № 233848 від 20.11.2023 року.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки судом встановлено, що прийняття рішення комісії АТ «Харківобленерго» Північне РРЕ з розгляду актів порушення, оформлене протоколом №233848 від 20.11.2023 року відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства, тому зазначені вимоги позивача не підлягають задоволенню, як безпідставні.

Керуючись статтями 10,12, 13, 76, 89 141,200, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Представник позивача: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ).

Відповідач: представник Акціонерного товариства «Харківобленерго» Григоренко Юлія Євгенівна (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 149).

Головуючий суддя О.В. Шишкін