Справа № 503/317/25
Провадження № 2-о/503/45/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявниця подала до суду вище вказану заяву посилаючись на ті обставини, що 25.05.2023 року вона звернулась до відділу обслуговування громадян № 2 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з питанням призначення їй пенсії за віком. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за № 42 від 01.06.2023 року їй було відмовлено в призначені пенсії за віком, оскільки згідно поданих нею документів, стаж її роботи становить 21 рік 4 місяці 8 днів, при цьому зазначено, що до страхового стажу не врахований період навчання з 15.10.1980 року по 01.09.1982 року, згідно диплому серії НОМЕР_1 від 01.09.1982 року, оскільки в останньому відсутній підпис заступника директора по навчально-виробничій роботі. У зв`язку із чим заявник з метою захисту своїх прав змушена звернутися до суду в порядку окремого провадження з заявою, в якій просить встановити факту, що має юридичне значення, а саме факт її навчання в період з 15.10.1980 року по 01.09.1982 року з присвоєнням кваліфікації кухаря четвертого розряду в Ялтинському технічному училищі № 6 та отримання нею диплому серії НОМЕР_1 від 01.09.1982 року.

При цьому, у відповідності до вимог ч.1-3 ст. 91 та ч.3 ст. 177 ЦПК України, у змісті вище вказаної заяви поданої впорядку окремого провадження також зазначене клопотання про виклик свідків.

03.03.2025 року ухвалою суду (а.с.28-29) заяву було залишено без руху із визначенням способу і строку для усунення недоліку.

10.03.2025 року ухвалою суду (а.с.34) відкрите провадження у даній справі із призначенням її розгляд в порядку окремого провадження, а також у відповідності до вимог ч.4 ст. 91 ЦПК України заявлене клопотання про виклик свідків.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала подану нею заяву та просила суд задовольнити заявлені нею вимоги з підстав зазначених нею в змісті поданої нею заяви. При цьому, просила суд залишити без розгляду її клопотання в частині виклику свідка ОСОБА_2 .

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання заінтересована особа була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставлення 10.03.2025 року судової повістки до електронного кабінету цієї особи, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документа (а.с.38). При цьому, 24.03.2025 року представник за довіреністю заінтересованої особи Кір`як Ю.В. подала до суду через систему «Електронний суд» заяву від 24.03.2025 року про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, в якій також зазначила, що не має заперечень проти заяви заявника.

Згідно положень першого речення ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При цьому, ч.3 ст. 211 ЦПК України передбачає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилась дитина дочка ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Сербівської сільською Ради депутатів трудящих Балтського (зазначено прописом) / Кодимського (зазначено на відбитку печатки) району Одеської області (а.с.5), актовий запис № 19 від 16.03.1963 року.

На ім`я ОСОБА_5 , як учня міського професійно-технічного училища № 6 м. Ялта Кримської області Державного комітету Української РСР по професійно-технічній освіті, було видано квиток № НОМЕР_3 , який був дійсний до 31.12.1982 року (а.с.7).

01.09.1982 року Ялтинським технічним училищем № 6, ОСОБА_5 було видано диплом серії НОМЕР_1 , в якому зазначено, що остання навчалась в зазначеному училищі в період з 15.10.1980 року по 01.09.1982 року, та якій присвоєно кваліфікацію кухара четвертого розряду. При цьому, у вказаному дипломі відсутній підпис заступника директора по навчально-виробничій роботі (частині).

19.11.1982 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, у зв`язку з чим ОСОБА_5 змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , повторно виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області 01.07.2003 року (а.с.6), актовий запис № 18 від 19.11.1982 року виконавчого комітету Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області.

01.07.1983 року було заведено трудову книжку колгоспника № НОМЕР_5 (а.с.8) на ім`я ОСОБА_1 , 1983 року народження, згідно якої остання з 1983 року по 1989 рік працювала на посаді повара в колгоспі «Знамя Ленина» (зазначено на російській мові) Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, що також підтверджується копією архівної довідки № 02-16/77 від 16.02.2023 року, виданої сектором трудового архіву Кодимської міської ради Подільського району Одеської області (а.с.9), в якій назва колгоспу зазначена на українській мові « ОСОБА_9 ».

Згідно копії архівної довідки № 08.3-06-05/111 від 04.04.2023 року, виданої архівним відділом Подільської районної державної/військової адміністрації (а.с.10) колгосп «Прапор Леніна» с. Серби Кодимського району Одеської області було реорганізовано спочатку в КСП «Нива», а потім в СВК «Нива».

01.06.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 42 (а.с.13), яким заявниці ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки до страхового стажу не зараховано період навчання останньої з 15.10.1980 року по 01.09.1982 року, згідно диплому НОМЕР_1 від 01.09.1982 року, оскільки в ньому відсутній підпис заступника директора по навчально-виробничій роботі.

02.01.2024 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Міністерства освіти і науки України із заявою щодо підтвердження видачі їй диплому НОМЕР_1 від 01.09.1982 року Ялтинським технічним училищем № 6, що підтверджує копія відповідної заяви (а.с.14).

12.02.2024 року Директоратом професійної освіти Міністерства освіти і науки України, на звернення ОСОБА_1 від 11.01.2024 року № Б-353/0-24, було надано лист-відповідь за № 5/158-24 (а.с.15), у зв`язку з чим в них відсутності документи (копії документів) особових справ здобувачів освіти, а також внаслідок того, що заклади освіти АР Крим з 2014 року розташовані на тимчасово окупованій території, то не вбачається можливості перевірити запитувану нею інформацію стосовно диплому виданого Ялтинським технічним училищем № 6 та рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту здобуття відповідного рівня освіти.

В свою чергу допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 надала показання, якими підтвердила ті обставини, що дійсно в період з 1980 року по 1982 рік навчалась в Ялтинському технічному училищі № 6 за професією кухара разом з Трембовецькою (Білоконь) Людмилою із різницею в початку і завершення їх навчання близько місяця. Тоді мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_11 », яке в подальшому змінила на « ОСОБА_12 » внаслідок укладення шлюбу. Також відзначила, що в період спільного проживання вони мешкали разом в м. Ялта, де винаймали житло на час навчання, оскільки на той час гуртожитком навчальний заклад не забезпечував учнів їх категорії.

Водночас письмові заяви ОСОБА_2 (а.с.17) і ОСОБА_13 (у дійсності на теперішній час її прізвище « ОСОБА_12 ») (а.с.19) від 13.02.2025 року, згідно змісту яких вони навчалися разом із ОСОБА_5 в Ялтинському технічному училищі № 6 та закінчили його в один час, суд оцінює як неналежні і недопустимі докази, оскільки заяви від даних осіб не посвідчені у передбаченому порядку та надані ними без попередження про відповідальність за завідомо неправдиве показання.

Згідно змісту ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Ураховуючи вище викладене та оцінюючи докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, що в свою чергу надасть заявнику можливість оформити пенсію.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, пунктами, 1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області; місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 20987385; про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт навчання ОСОБА_14 в період з 15.10.1980 року по 01.09.1982 року в Ялтинському технічному училищі № 6 з присвоєнням кваліфікації кухара четвертого розряду та отримання нею диплому серії НОМЕР_1 від 01.09.1982 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко