Провадження № 2-др/202/27/25
14 квітня 2025 року м. Дніпро
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.
секретар судового засідання Пономаренко О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі
про стягнення боргу за договором позики
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2025 позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики № Д141221-01 від 14.12.2021 у сумі 221 352,00 грн (двісті двадцять одна тисяча триста п`ятдесят дві тисячі грн 00 коп), з яких: 110 676,00 грн (сто десять тисяч шістсот сімдесят шість грн 00 коп.) сума основаного боргу, 110 676,00 грн (сто десять тисяч шістсот сімдесят шість грн 00 коп.) неустойка; витрати по сплаті судового збору у сумі 1 770,82 грн (одна тисяча сімсот сімдесят грн 82 коп.).
Призначене судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 11.04.2025 о 15 год. 00 хв. та зобов`язано позивача надати докази щодо розміру витрат, які він сплатив у зв`язку з розглядом справи (витрати на правничу допомогу).
29.03.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Гавриленко Ю.Ю. надійшла заява про розподіл судових витрат разом з доказами розміру витрат на правничу допомогу.
Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
Повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду учасники справи у судове засідання не з`явилися.
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення питання щодо розподілу судових витрат, суд, -
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2025 позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики № Д141221-01 від 14.12.2021 у сумі 221 352,00 грн (двісті двадцять одна тисяча триста п`ятдесят дві тисячі грн 00 коп), з яких: 110 676,00 грн (сто десять тисяч шістсот сімдесят шість грн 00 коп.) сума основаного боргу, 110 676,00 грн (сто десять тисяч шістсот сімдесят шість грн 00 коп.) неустойка; витрати по сплаті судового збору у сумі 1 770,82 грн (одна тисяча сімсот сімдесят грн 82 коп.).
Під час ухвалення рішення судом не було вирішене питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, але у позові позивач зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу.
Приписами ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК).
При цьому суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК).
На підтвердження понесення позивачем ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу суду надані наступні документи: копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Гавриленко Ю.Ю., копія ордеру на надання правничої допомоги від 20.12.2024 та копія договору про надання правничої допомоги №2908 від 29.08.2024 та додаткова угода до нього від 20.12.2024, копія акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 23.03.2025 у якому зазначено детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), кількість затраченого робочого часу, розмір гонорару (фіксований тариф) 20 000,00 грн.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
В даній справі судом встановлено, що ОСОБА_1 та адвокат Гавриленко Ю.Ю. узгодили фіксований розмір гонорару.
При цьому суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, тобто, коли у сторони виникло зобов`язання за умовами договору з оплати адвокатських послуг.
Аналогічний висновок викладений у постанові ОП КГС у складі Верховного суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019.
У Постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «у позовному провадженні роль суду визначена як роль арбітра, який надає оцінку тим доказам і доводам, котрі наводяться сторонами у справі, і не може діяти на користь будь-якої зі сторін, і зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій із боку такої сторони».
Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, клопотання про зменшення розміру заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу в суді не подав.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді даної справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 29.08.2024, а також обсяг наданих адвокатом послуг та співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, та приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 20 000 грн. 00 коп., оскільки суд вважає, що позивачем належними доказами обґрунтовано розмір витрат на правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн.
Отже, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 20 000 грн. 00 коп.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп. (двадцять тисяч грн. 00 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення суддя склав 14.04.2025

Суддя АНАСТАСІЯ МИХАЛЬЧЕНКО