Справа № 0203/1746/2012
Провадження № 22-ц/801/901/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 рокуСправа № 0203/1746/2012м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів: Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

заявниця (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником адвокатом Волинцем Володимиром Володимировичем, на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2025 року, постановлену у складі судді Саєнко О. Б. у м. Вінниці, дата складення повного судового рішення відповідає даті його постановлення, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою до заінтересованої особи Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 вказує, що Вінницький районний суд Вінницької області 10 квітня 2012 року видав стягувачу ПАТ АБ «Укргазбанк» виконавчий лист № 0203/1746/2012 по виконанню рішення Вінницького районного суду від 27 березня 2012 року, що набрало законної сили 09 квітня 2012 року, в якому зазначено, що боржником є вона ОСОБА_1 .

За цим виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 33289711, однак у зв`язку із поновленням строку на апеляційне оскарження рішення суду, вказаний виконавчий лист постановою від 25 листопада 2023 року було повернуто до органу, що його видав.

За результатами апеляційного перегляду ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19 грудня 2013 року рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27 березня 2012 року залишено без змін, отже виконавче провадження № 33289711 від 03 липня 2012 року підлягало відновленню.

Натомість 26 травня 2014 року Вінницьким районним судом був виданий інший виконавчий лист № 0203/1746/2012 з виконання рішення Вінницького районного суду від 27 березня 2012 року, за яким боржником являється відповідачка ОСОБА_1 , тому вона вважає, що такий виконавчий лист не підлягає виконанню.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 «про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню».

Прийнята ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що виданий 10 квітня 2012 року на виконання рішення Вінницького районного суду від 27 березня 2012 року виконавчий документ був повернутий суду в з зв`язку з відкриттям апеляційного провадження по оскарженню рішення суду, будь-якого стягнення за ним проведено не було. Після розгляду справи в апеляційному порядку, тобто після набрання рішення законної сили, Вінницький районний суд Вінницької області 26 травня 2014 року видав виконавчий лист на виконання рішення суду від 27 березня 2012 року у справі № 0203/1746/2012 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 72 696,20 доларів США та судового збору в розмірі 3 219,00 грн. Відмітки державного виконавця про виконання рішення суду, зроблені на виконавчому листі, виданому 26 травня 2014 року, копія якого міститься в матеріалах справи, свідчать про невиконання боржником ОСОБА_1 рішення суду з дня його ухвалення до даного часу, тому немає підстав у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Не погодившись із такою ухвалою, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Волинця В. В., подала апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким вимоги скарги задовольнити.

Основні доводи апеляційної скарги перекликаються з мотивами заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з вказівкою на те, що суд невірно оцінив доводи ОСОБА_1

19 березня 2025 року через систему «Електронний суд» ПАТ АБ Укргазбанк» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

В судовому засідання представник ОСОБА_1 адвокат Волинець В. В. підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити. Представник ПАТ АБ Укргазбанк» Михайлишена Л. Л. заперечила проти апеляційної скарги просила залишити її без задоволення.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала у повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

По справі встановлено наступні фактичні обставини:

- рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27 березня 2012 року у справі № 0203/1746/2012, позов ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі відділення «Вінницьке обласне управління АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 72696,20 доларів США, а також судовий збір в сумі 3219 грн. 00 коп. (а.с.82-83, т. 1);

- на виконання вказаного рішення 10 травня 2012 року було видано два виконавчих листа, зокрема щодо боржника ОСОБА_1 (а.с.8, т. 2);

- постановою про відкриття виконавчого провадження від 03 липня 2012 року, старшим державним виконавцем відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції Собчуком В. В. відкрито виконавче провадження № 33289711, з виконання виконавчого листа № 0203/1746/2012, виданого 10 травня 2012 року Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 72696,20 доларів США (а.с.4, т. 3);

- ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 08 листопада 2013 року поновлено представнику відповідача ОСОБА_1 адвокату Покоєвичу А.О. строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27 березня 2012 року (а.с.107, т. 1), у зв`язку із чим за заявою ОСОБА_2 від 19 листопада 2023 року постановою головного державного виконавця відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції Собчука В.В. від 25 листопада 2013 року у виконавчому провадженні № 33289711, було повернуто виконавчий лист № 0203/1746/2012 від 10.05.2012, органу що його видав (а.с.5, т. 3);

- ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19 грудня 2013 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Покоєвича А.О. відхилено, рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27 березня 2012 року залишено без змін (а.с.124-125, т. 1);

- 26 травня 2014 року після розгляду цивільної справи № 0203/1746/2012 в апеляційному порядку, Вінницький районний суд Вінницької області видав виконавчий лист на виконання рішення суду від 27 березня 2012 року у справі № 0203/1746/2012 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 72 696,20 доларів США та судового збору в розмірі 3 219,00 грн. (а.с.66, т. 3).

Відповідно до статті 129 Конституції України однієї з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, до прикладу: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження, та як наслідок, виконавче провадження не може бути розпочате знову (частина 1 статті 40 цього ж Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України (в редакції 2012 року, що діяла на день апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції), у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України (в редакції 2012 року), рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 цього Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 20 листопада 2012 року) виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду який його видав у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення та прийняття такої апеляційної скарги до провадження.

В справі що розглядається саме у зв`язку із поновленням строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27 березня 2019 року за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Покоєвича А.О. виконавчий лист, виданий Вінницьким районним судом Вінницької області 10 травня 2012 року, державним виконавцем був повернутий органу, що його видав.

За результатами апеляційного перегляду ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19 грудня 2013 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Покоєвича А.О. відхилено, рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27 березня 2012 року залишено без змін.

Таким чином, рішення Вінницького районного суду Вінницької області у справі № 0203/1746/2012 від 27 березня 2012 року набрало законної сили 19 грудня 2013 року після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України (в редакції 2012 року) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Якщо рішення ухвалено проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом. Примусове виконання можливе виключно рішення, яке набрало законної сили.

Відтак після перегляду справи в апеляційному порядку та набрання рішенням законної сили Вінницький районний суд Вінницької області 26 травня 2014 року видав виконавчий лист (копія на а. с. 66, т.3) з відміткою про дату набрання рішенням законної сили: 19.12.2013 року, тобто виконавчий лист було видано не помилково, а на виконання рішення, яке набрало законної сили.

За таких обставин суд першої інстанції, встановивши, що рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27 березня 2012 року до сьогодні не виконане, про що свідчать відмітки державного виконавця та не заперечує сторона боржника, вірно виснував, що немає підстав визнавати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19 грудня 2013 року рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27 березня 2012 року по даній справі залишено без змін, отже виконавче провадження № 33289711 від 03 липня 2012 року підлягало відновленню, - є безпідставними з огляду на наступне.

Як уже зазначалося, виконавчий лист, виданий Вінницьким районним судом Вінницької області 10 травня 2012 року, був на підставі ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 20 листопада 2012 року) повернений до суду (в зв`язку відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення та прийняття такої апеляційної скарги до провадження) та у відповідності до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», в якій закріплено, що завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом, був знятий арешт, скасовані інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

Стаття 51 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції (в редакції 20 листопада 2012 року), яка регулювала питання відновлення виконавчого провадження, не містила такої підстави для відновлення провадження як залишення за результатами апеляційного перегляду без змін рішення суду першої інстанції після поновлення строку на апеляційне оскарження.

Із урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у визнанні виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд виснує, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана її представником адвокатом Волинцем В. В. не містить доводів, що спростовують постановлену судом першої інстанції ухвалу, яка винесена з дотриманням норм процесуального права, є обґрунтованою та базується на встановлених обставинах справи.

Тому ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2025 року підлягає залишенню без змін, а подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає до задоволення, то судові витрати ОСОБА_1 , понесені у суді апеляційної інстанції, слід залишити за нею. Доказів понесення судових витрат в суді апеляційної інстанції іншими учасниками справи матеріали справи не містять.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Волинцем Володимиром Володимировичем залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк