ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22ц/821/71/25 Номер провадження 22-ц/821/72/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/9428/22 Категорія: 305010900 Марцішевська О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»;

третя особа ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»;;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 вересня 2024 року та на додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

09 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався, на те, що 11 жовтня 2021 року по вул. Пастерівській, 261 в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу SKODA OKTAVIA А5, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача, внаслідок чого належний йому транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень.

Відповідальність водія MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/203097421 у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Відповідно до постанови Соснівського районного суду від 06 травня 2022 року (справа № 712/13914/21) та постанови Черкаського апеляційного суду від 08 червня 2022 року (справа № 712/13914/21) винним у скоєному ДТП визнано ОСОБА_1 , водія SKODA OKTAVIA А5, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2021 року (справа № 711/6684/21) та постанови Черкаського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року (справа № 711/6684/21) в скоєному ДТП також визнано іншого учасника пригоди - ОСОБА_2

22.11.2021 року з метою отримання страхового відшкодування в термін визначений законом, ОСОБА_1 було направлено на електронну адресу страховика заяву на погодження страхового відшкодування, в розмірі 77 400 грн. 17.12.2021 року на прохання страховика, він надав повторно заяву на погодження страхового відшкодування.

У зв`язку з не виконанням страховиком вимог ч. 2 ст. 36 Закону, зокрема відсутність сплати протягом 15-ти днів з дня узгодження розміру страхового відшкодування, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви, позивач письмово звернувся до ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" з заявою в якій просив вважати раніше складені заяви про погодження страхового відшкодування не дійсними, а також провести незалежне автотоварознавче дослідження, відповідно до якого здійснити розрахунок належного йому страхового відшкодування.

Вище вказане звернення, що надавалось до страховика, було проігнороване та не взяте до уваги, не зважаючи на те, що 25.05.2022 року страховик отримав його заяву.

28.06.2022 року ОСОБА_1 звернувся до страховика із заявою, в якій просив повідомити його на якому етапі знаходиться його страхова справа та на коли планується виплата належного йому страхового відшкодування, а також з яких причин ігнорується його заява про визнання не дійсними раніше складених заяв про погодження страхового відшкодування.

Як і на попередні його звернення, страховик не надав жодної відповіді, тому він був вимушений звернутись до Національного Банку України з скаргою на ігнорування та необґрунтоване затягування страховиком строків сплати страхового відшкодування.

05.07.2022 року ним було отримано, від ПрАТ "СК "ПЗУ "УКРАЇНА" листа № 0207397, в якому страховик повідомив про прийняте ним рішення про виплату належного йому страхового відшкодування. Звертає увагу, що даного листа страховик направив 06.07.2022 року, а виплату страхового відшкодування, в розмірі 37 400 грн. 00 коп. здійснив 07.07.2022 року.

З метою з`ясування розміру вартості відновлювального ремонту належного йому автомобіля, він звернувся до ФОП " ОСОБА_3 ", в результаті чого, останнім було складено рахунок-фактуру № ДЕ-0000094 від 16.09.2022 року.

У відповідності до рахунку-фактури № ДЕ-0000094 від 16.09.2022 року, вартість відновлювального ремонту SKODA OKTAVIA А5, д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням запчастин бувших у використані, складає 158 110 грн.

Керуючись вище зазначеним, позивач вважає, що розмір несплаченого належного позивачу страхового відшкодування слід розраховувати з урахуванням наступного: вартість відновлювального ремонту = 158 110 грн. 00 коп. Страховий ліміт за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/203097421, складає 130 000 грн., франшиза 2 600 грн.; (130 000 грн. 00 коп. - 2 600 грн. 00 коп.)/2(к-ть відповідальних осіб) = 63 700 грн.; 63 700 грн. - 37 400 грн. ( часткова сплата) = 26 300 грн.

Вказує, що внаслідок протиправних дій ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», позивачу як потерпілій особі, що має право на виплату страхового відшкодування, було спричинено значну моральну шкоду, яка полягає у глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу затягування строків виплати належного йому страхового відшкодування; тяжких вимушених негативних змінах в житті і життєвих стосунках з рідними та близькими, зокрема, погіршення відносин з родиною внаслідок необхідності витрачати кошти із сімейного бюджету на захист власних інтересів, звертатися до суду та захищати протиправно порушені права. Зазначені обставини, в які позивач був поставлений неправомірними діями ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», та спричинені внаслідок цього психологічні страждання потягли за собою вкрай негативні наслідки для його самопочуття і здоров`я.

Так як в результаті ДТП ним було понесено душевні страждання, які він зазнав у зв`язку із порушенням його законних прав, вважає за необхідне відшкодувати за рахунок відповідача по даній справі моральну шкоду, яка складає 10 000 грн.

У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" на користь ОСОБА_1 не сплачене страхове відшкодування, в розмірі 37 400 грн., моральну шкоду 10 000 грн., судові витрати в вигляді судового збору в сумі 1984 грн. 80 коп.

06 січня 2023 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача не сплачене страхове відшкодування в сумі 58 548 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 5000 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до висновку експертизи № 103 від 26.12.2022 року розмір матеріального збитку, завданого власнику при ДТП прирівнюється до вартості ДТП. Вказує, що розмір несплаченого позивачу страхового відшкодування підлягає обчисленню наступним чином: 307607 (вартість ТЗ до ДТП) 115710 грн. (вартість ТЗ після ДТП) = 191 897 грн. (різниця); 191897 /2 (кількість відповідальних осіб) = 95948,50 грн.; 95948,50-34400 (часткова сплата)=58 548,50 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 58 548,50 грн.

В решті вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору та проведення експертизи в сумі 5936,40 грн.

Додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2024 року стягнуто з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про стягнення з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 58 548,50 грн., суд першої інстанції виходив з наявних в матеріалах справи доказів, з обґрунтованості визначення ринкової вартості автомобіля позивача згідно висновку експертизи № 103 від 26.12.2022 року, оскільки у 2021 році належне страхове відшкодування позивачу не було виплачене у зв`язку з порушенням страховиком встановлених строків його виплати. При визначенні суми страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд також врахував частково виплачену ОСОБА_1 суму у розмірі 37400 грн. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Стягуючи з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн., суд першої інстанції виходив з критерію реальності адвокатських витрат, критерію розумності їхнього розміру та за недоведеністю суми судових витрат в розмірі, що перевищує попередній розрахунок розміру судових витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» оскаржило рішення суду в апеляційному порядку подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 вересня 2024 року та додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2024 року змінити. Стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 розмір страхового відшкодування 18 290 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 5000 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 977 грн.20 коп., та витрати на оплату вартості проведення експертизи 7 269,89 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувані рішення суду ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що при ухваленні рішення суд першої інстанції як доказ відхилив висновок судової експертизи, натомість помилково керувався висновком експертизи № 103 від 26.12.2022 року щодо визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ у цінах 2022 року на момент звернення до суду позивача з позовом, і в порушення норм матеріального права взяв до уваги вартість матеріального збитку, визначену в цінах на момент дорожньо-транспортної пригоди (11 жовтня 2021 року).

Зазначає, що у ремонтній калькуляції № 103, яка є частиною висновку експерта № 103 від 26.12.2022 року застосовуються ціни станом на 19 грудня 2022 року, а не станом на дату ДТП - 11 жовтня 2021 року. Звертає увагу, що для визначення ринкової вартості авто в пошкодженому стані після ДТП (115 710 грн. експертом при розрахунку було використано відомості про вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «SKODA» з урахування коефіцієнту фізичного зносу складників з ПДВ 20% 191 896,84 грн., а тому потерпілий ОСОБА_1 отримає відшкодування до розміру якого включено ПДВ, що є безпідставним.

Вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 58 548,50 грн. з посиланням на висновок експерта № 103 від 26.12.2022 року, а також витрат на оплату судового збору та проведення експертизи в сумі 5 936,40 грн. є помилковим.

12 листопада 2024 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Глущенка О.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.08.2023 року в якому просить апеляційну скаргу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» залишити без задоволення а рішення суду без змін. У відзиві зазначається, що представник відповідача не правильно тлумачить рішення суду, та тлумачення не відповідає фактичному змісту рішення суду. Вказує, що судом першої інстанції не відхилено висновок експертизи від 17.04.2024 року, а навпаки на основі зібраних доказів та в їх сукупності суд дійшов до висновку про обґрунтованість визначення вартості автомобіля на момент ДТП відповідно до висновку експерта ЧНДЕКЦ МВС України від 17.04.2024 року в розмірі 320 709, 06 грн. До такого висновку суд першої інстанції дійшов із врахуванням показів експерта ОСОБА_4 , який пояснив, що під час проведення призначеної судом експертизи, експертом враховувалися в повному обсязі наявні в матеріалах справи дані стану автомобіля на момент ДТП.

Оскільки у 2021 році належне страхове відшкодування позивачу не було виплачене у зв`язку з порушенням страховиком встановлених строків його виплати, вважає, що обґрунтованим для цілей ефективного засобу порушеного права позивача є визначення вартості відновлювального ремонту відповідно до висновку експертизи № 103 від 26.12.2022 року в 375 368.83 грн. визначеного у цінах 2022 року на момент звернення до суду позивача з даним позовом.

З урахуванням викладеного вважає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції взяв до уваги всі належні докази, які містилися у матеріалах справи, у тому числі, як висновок судового експерта Старинця М.В. № 103 від 26.12.2022 року, його пояснення , так і висновок експерта ЧНДЕКЦ МВС України Науменка В.С. від 17.04.2024 року.

12 листопада 2024 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Глущенка О.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу в частині оскарження додаткового рішення суду від 11.10.2024 року, в якому просить додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.10.2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ПрАТ «СК «ПЗУ» без задоволення. У відзиві зазначається, що скаржник в апеляційній скарзі на додаткове рішення суду не зазначив у чому невідповідність висновків суду першої інстанції зібраним по справі доказам, які норми права неправильно застосував, чи порушив суд першої інстанції. Скаржник жодним чином не обґрунтував, які витрати він вважає такими, що не пов`язані з розглядом справи. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду зводиться до формального зазначення загальних норм права і підтверджує лише незгоду з рішенням суду та небажанням відшкодовувати позивачеві реально понесені витрати.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 вересня 2024 року оскаржується в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 58548,50 та в частині розподілу судових витрат, а тому рішення суду першої інстанції в іншій частині (в частині моральної шкоди) судом апеляційної інстанції не перевіряється відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При розгляді справи судом встановлено, що 11 жовтня 2021 року по вул. Пастерівській, 261 в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу SKODA OKTAVIA А5, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача, внаслідок чого належний йому транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень.

Відповідальність водія MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/203097421 у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Згідно зазначеного вище полісу, строк дії договору з 11.03.2021 року по 10.03.2022 року. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 130000 грн., розмір франшизи 2600 грн. (т.1, а.с.73).

13 жовтня 2021 року від позивача до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надійшла заява про виплату страхового відшкодування.

21 жовтня 2021 року страховою компанією складено протокол технічного огляду КТЗ автомобіля SKODA OKTAVIA А5, д.н.з. НОМЕР_2 у присутності ОСОБА_1 (т.1, а.с.80082).

Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2021 року (справа № 711/6684/21) та постанови Черкаського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року (справа № 711/6684/21) в скоєному ДТП визнано - ОСОБА_2 (т.1,а.с.12-13).

22.11.2021 року з метою отримання страхового відшкодування в термін визначений законом, позивачем було направлено на електронну адресу страховика заяву на погодження страхового відшкодування, в розмірі 77 400 грн. з урахуванням франшизи 2600 грн. (т.1, а.с.1415).

17.12.2021 року на прохання страховика ОСОБА_1 надав повторно заяву на погодження страхового відшкодування в розмірі 80 000 грн. з урахуванням франшизи 2600 (т.1, а.с.16-17).

Відповідно до постанови Соснівського районного суду від 06 травня 2022 року (справа № 712/13914/21) та постанови Черкаського апеляційного суду від 08 червня 2022 року (справа № 712/13914/21) винним у скоєному ДТП визнано ОСОБА_1 , водія SKODA OKTAVIA А5, д.н.з. НОМЕР_2 (т.1,а.с.7-11).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

19 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою, в якій просить вважати раніше складені заяви про погодження страхового відшкодування не дійсними, а також провести незалежне автотоварознавче дослідження, відповідно до якого здійснити розрахунок належного йому страхового відшкодування. Вказаний лист згідно поштового повідомлення вручений 25.05.2022 року ( т. 1, а.с.18-19).

28 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії із заявою, в якій просив повідомити його на якому етапі знаходиться його страхова справа та на коли планується виплата належного йому страхового відшкодування, а також з яких причин ігнорується його заява про визнання не дійсними раніше складених заяв про погодження страхового відшкодування. Вказаний лист згідно поштового повідомлення вручений 08.07.2022 року (т.1, а.с.20-22).

28 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Національного Банку України для проведення перевірки в частині дотримання страхового законодавства ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», щодо безпідставного затягування страховою компанією строків виплати страхового відшкодування. Вказаний лист згідно поштового повідомлення вручений 04.07.2022 р. (т.1 ,а.с.23-25).

Листом від 05 липня 2022 року вих. № 0207397 ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" повідомив про прийняття рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 37400 грн. з урахуванням франшизи 2600,00 грн. (т.1, а.с.27).

06 липня 2022 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» складено страховий акт № 11050/1, відповідно до якого вартість відновленого ремонту 80000 грн., сума зниження 40000 грн. обопільна вина, розмір збитку 40000 грн., франшиза 2600 грн., нараховано до виплати 37400 грн. (т.1,а.с.75).

07 липня 2022 року ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" виплачено страхове відшкодування в сумі 37375,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 00079075 від 07.07.2022 року (т.1, а.с.88 ).

Листом від 12 липня 2022 року вих. № 0209640 ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" повідомив про прийняття рішення про виплату пені в розмірі 4666,29 грн. (т.1, а.с.31, 76 -79).

13 липня 2022 року відповідачем ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" виплачено пеню в розмірі 4666,29 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3515 від 13.07.2022 року (т.1, а.с.89).

19 липня 2022 року ОСОБА_1 повідомлено про результат розгляду НБУ скарги, а саме прийняття рішення страховиком 06 липня 2022 року про виплату страхового відшкодування 37400 грн. (страховий акт № 11050/1). Додатково на виконання п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 13.07.2022 року страховик виплатив пеню 4666,29 грн. В порушення п. 36.2 ст. 36 Закону виплати страхового відшкодування здійснена без проведення оцінки, експертизи пошкодженого майна та досягнення згоди між страховиком та власником пошкодженого майна про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. Роз`яснено, що рішення страховика про здійснення страхового відшкодування може бути оскаржене в судовому порядку. (т.1, а.с.28-30).

Відповідно до рахунку фактури № ДЕ 0000094 від 16.09.2022 року вартість робіт та запчастин складає 158110,00 грн. (т.1, а.с.32 ).

06 грудня 2022 року складено протокол технічного огляду КТЗ автомобіля «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 у присутності ОСОБА_1 (т.1, а.с.83-84).

26 грудня 2022 року судовим експертом Старинець М.Ф. за заявою ОСОБА_1 наданий висновок за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 103 від 26.12.2022 року (т.1, а.с.101-118).

Відповідно до висновку експертизи № 103 від 26.12.2022 року ринкова вартість транспортного засобу Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме 11 жовтня 2021 року складала 307607 грн. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників, в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 11 жовтня 2021 року складає: 375368,83грн. в т.ч. ПДВ 20% за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 з урахування коефіцієнту фізичного зносу складників, в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 11 жовтня 2021 року складає: 191896,84 грн. в т.ч. ПДВ 20% за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 11 жовтня 2021 року прирівнюється його ринковій вартості на момент ДТП і складає: 307 607 грн. Ринкова вартість транспортного засобу Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 в пошкодженому стані (після ДТП), в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 11 жовтня 2021 року складає 115710 грн. (т.1, а.с.101-118).

Ухвалою від 28 червня 2023 року Соснівським районним судом м. Черкаси було призначено повторну судову автотоварознавчу експертизу (т.1,а.с.252).

Відповідно до висновку експерта ЧНД експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/124-24/3755-АВ від 17 квітня 2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Skoda моделі Octavia А5, н.з. НОМЕР_2 станом на 11.10.2021 року складала 320709,06 грн. Вартість відновлювального ремонту без урахування зносу 272436,23 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля марки Skoda моделі Octavia А5, н.з. НОМЕР_3 станом на 11.10.2021 року з урахуванням ПДВ складала 134703,07 грн. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля марки Skoda моделі Octavia А5, н.з. НОМЕР_2 станом на 11.10.2021 року без врахування ПДВ складала 116580,28 грн. (т.2, а.с. 128 -146 ).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п. 30.1. статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 30.2. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 34.1. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно з п. 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що сторонами у грудні 2021 року була досягнута домовленість про погодження загального розміру матеріального збитку 80000,00 грн., що підтверджується поясненнями сторін та листами позивача від 22.11.2021 року, 17 грудня 2021 року (т.1, а.с.14-17).

Вказана сума згідно п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мала бути виплачена страховиком протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування, тобто у січні 2022 року, що відповідачем не було виконано.

Внаслідок порушення страховиком строків виплати страхового відшкодування позивачем у травні 2022 року скеровано до страховика заяву про відкликання заяви про погодження суми страхового відшкодування та необхідності проведення оцінки завданої шкоди (т.1,а.с.18), однак відповідачем без проведення оцінки в липні 2022 року виплачено позивачу 37400 грн. страхового відшкодування, з урахуванням раніше узгодженої суми, кількості відповідальних осіб, франшизи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно того, що оскільки виплата позивачу страхового відшкодування без проведення оцінки завданої шкоди після скасування потерпілим узгодженої суми страхового відшкодування у зв`язку з порушенням страховиком установлених законом строків виплати погодженого відшкодування, була здійснена страховиком не у спосіб та порядку, визначеному п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому порушені права та законні інтереси позивача.

Вирішуючи питання про розмір належної позивачу суми страхового відшкодування, суд першої інстанції порівняв вартість автомобіля позивача на момент ДТП з вартістю відновлювального ремонту внаслідок отримання ушкоджень ДТП, у відповідності до положень ст.ст. 29,30 Закону України ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК) та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

При цьому, належність доказів правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Оцінивши зібрані у справі докази, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість визначення ринкової вартості автомобіля позивача на момент ДТП відповідно до висновку експерта ЧНД експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/124-24/3755-АВ від 17.04.2024 року в розмірі 320 709,06 грн.

Відповідно до висновку експерта ЧНД експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/124-24/3755-АВ від 17.04.2024 року вартість відновлювального ремонту (без урахування фізичного зносу) судовим експертом визначена в розмірі 272436,23 грн. в цінах жовтня 2021 року.

Оскільки у 2021 році належне страхове відшкодування позивачу не було виплачене у зв`язку з порушенням страховиком встановлених строків його виплати, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку зазначивши, що для цілей ефективного захисту порушеного права позивача є визначення вартості відновлювального ремонту відповідно до висновку експертизи № 103 від 26.12.2022 року в 375 368,83 грн., визначеного в цінах 2022 року на момент звернення до суду позивача з даним позовом, з чим і погоджується колегія суддів.

Так як, вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування зносу на момент звернення до суду позивача 375 368,83 грн. перевищує вартість автомобіля позивача на момент ДТП 320 709,06 грн., суд першої інстанції також дійшов обґрунтованого висновку в цій частині, зазначивши, що відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачу підлягає до виплати страхове відшкодування в розмірі різниці між вартістю автомобіля до ДТП 320 709,06 грн. та після ДТП 115 710, грн. з урахуванням 2 винуватців ДТП та за відніманням франшизи 2600 грн.: (320709,06 - 115710) /2 2600 = 99899,53 грн.

Оскільки ОСОБА_1 в липні 2022 року виплачено страхове відшкодування в сумі 37400 грн. у розмірі, меншому належному за законом, розмір недоплаченого страхове відшкодування складає 99899,53 - 37400 = 62499,53 грн.

У частині першій статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого та вмотивованого висновку про стягнення з ПрАТ «СК ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 58 548,50 грн. ( в межах позовних вимог).

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апелянта стосовно того, що помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 58548,50 грн. з посиланням на висновок експерта № 103 від 26.12.2022 року, оскільки відповідачем не надано вмотивованих доказів помилковості чи необгрунтованості висновку зазначеної експертизи, або доказів, що висновок експертизи суперечить іншим матеріалам справи чи викликає сумніви в його правильності.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доводи скаржника стосовно того, що судом першої інстанції було відхилено як доказ висновок судової експертизи від 17.04.2024 року також не підлягають до уваги, оскільки судом першої інстанції було досліджено та оцінено вказаний висновок експертизи, однак з урахуванням того, що у 2021 році належне страхове відшкодування позивачу не було виплачено, суд першої інстанції з метою ефективного засобу порушеного права визначив вартість відновлювального ремонту згідно висновку експертизи № 103 від 26.12.2022 року в 375368,83 грн. визначеного в цінах 2022 року, тобто на момент звернення позивача до суду.

Таким чином, судом першої інстанції не відхилявся як доказ висновок експерта від 17.04.2024 року та під час ухвалення рішення у справі було оцінено та прийнято до уваги обидва висновки експертизи.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що доводи апеляційної скарги не містять обґрунтувань щодо причин порушення страховою компаніє в супереч вимог законодавства строків виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 , який був змушений неодноразово звертатися з листами до страховика та захищати свої права та інтереси в суді.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи нічим не підтверджено та не наведено підстав, визначених у ст. 376 ЦПК України, які б давали підстави скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення у справі.

Згідно ст. 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п.2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом про відшкодування шкоди позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1984,80 грн., що підтверджено квитанцією від 04.11.2022 року та витрати за проведення експертизи у сумі 5000 грн. відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 19.12.2022 року.

З урахуванням часткового задоволення судом позовних вимог ОСОБА_1 , в частині вирішення питання розподілу судових витрат, рішення суду також є правильним, відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України та принципам пропорційності розподілу при частковому задоволенні позовних вимог.

Щодо оскарження додаткового рішення суду від 11 жовтня 2024 року, колегія суддів враховує наступне.

Частиною 1 ст.15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ОСОБА_1 у суді першої інстанції здійснював адвокат Глущенко О.С.

Частинами 1, 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст.141 ЦПК України).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокатом Глущенком О.С. надано договір про надання правової допомоги від 13.12.2022 року, акт приймання наданих послуг від 23.09.2024 року, довідка про оплату витрат в сумі 12000 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі від 23.09.2024 року адвокатом надана наступна допомога: написання клопотання від 01.03.2024 року про залучення третьої особи на стороні відповідача 1500 грн.; написання клопотання від 01.03.2024 року про визначення частки вини 1500 грн.; написання заяви від 02.05.2024 року про ознайомлення з матеріалами справи - 1500 грн.; явка до суду на судові засідання, які не відбулися і були відкладені -1500 грн.; участь у судовому засіданні 02.07.2024 року 1500 грн.; участь у судовому засіданні 17.07.2024 року 1500 грн.; участь у судовому засіданні 18.09.2024 року - 1500 грн.

Суд першої інстанції дослідивши надані адвокатом Глущенком О.С. докази на підтвердження понесених позивачем витрат при розгляді справи в суді першої інстанції, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн., що відповідає критерію реальності таких витрат, та розумності їхнього розміру.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що витрати на правничу допомогу позивача у розмірі 10000 грн. є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), відповідає принципам розумності та справедливості.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції (що включає і додаткове рішення). Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції та їм надана відповідна правова оцінка, з якою погоджується апеляційний суд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 вересня 2024 року та додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2024 року в оскаржуваних частинах залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді