Справа № 134/1089/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31 березня 2025 року селище Крижопіль
Крижопільський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Швець Л.В.,
при секретарі судового засідання Томашенко О.М.,
за участю: представника позивача адвоката Чудака В.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду селища Крижопіль цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та розподіл спадкового майна, -
В червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, розподіл спадкового майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 та просить визнати за нею право власності на 1/8 частину будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями, з яких 1/24 частина отримана нею у спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , яка була нею отримана після смерті сина ОСОБА_6 , та по 1/24 частині, які отримали у спадщину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті свого батька ОСОБА_6 . Стягнути з неї на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошову компенсацію за їх частку у спадковому майні по 8633,66 гривень кожній, які внесені нею на депозитний рахунок Крижопільського районного суду Вінницької області.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона зареєстрована та проживає постійно із своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 . В даному будинку проживали і її батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , а також її брат ОСОБА_6 та її сестра ОСОБА_8 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_7 . Після смерті якого відкрилася спадщина на частину даного будинку. Дружина померлого ОСОБА_5 та діти померлого: вона ( ОСОБА_1 ), ОСОБА_6 та ОСОБА_4 прийняли спадщину по 1/8 частині даного будинку. 12 жовтня 2005 року їхня мати ОСОБА_5 подарувала їй свою частку, а саме 5/8 даного будинку і таким чином її частка в будинку стала 6/8.
З 1995 року ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її брат ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилась спадщина на 1/8 частину вищезазначеного будинку (яку він успадкував після смерті їхнього батька). Спадкоємцями першої черги стали його діти донька ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також його мати ОСОБА_5 , яка на момент смерті проживала разом із сином ОСОБА_6 в одному будинку. Діти ОСОБА_6 подали заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після його смерті, однак по даний час свідоцтва про право на спадщину не отримали.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_5 . На час її смерті позивачка проживала в даному будинку, де і проживає на даний час. ОСОБА_5 не відмовлялася від своєї частки у спадщині після смерті сина ОСОБА_11 та відповідно до ч. 3. ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після нього, так як проживала в даному будинку разом із сином до дня смерті останнього та заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала. Згідно на вказану норму, позивачка також вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 , оскільки на момент її смерті проживала разом із нею в одному будинку і в якому продовжує проживати і до даного часу.
Таким чином, 1/8 частку будинку АДРЕСА_1 , яка належала її брату ОСОБА_6 , успадкована його дітьми доньками ОСОБА_12 та ОСОБА_10 та нею в рівних долях, і тому частка кожного з них в спадковому майні після смерті ОСОБА_6 складає 1/24 будинку АДРЕСА_1 .
Добровільно розподілити спадкове майно, а саме 1/8 будинку АДРЕСА_1 спадкоємці не можуть, а тому у неї відсутня можливість на власний розсуд розпоряджатися своїм майном.
Якщо неможливо виділити часту спадкоємця у натурі, то спадкове майно передається одному із спадкоємців, а іншим відповідна грошова компенсація.
В нотаріальній конторі їй відмовили у оформленні спадщини, оскільки є спір щодо розподілу спадкового майна. З відповідачами дійти згоди вона не може добровільно, тому змушена звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх прав.
Ухвалою судді від 27 червня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року було задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази.
27 вересня 2024 року на виконання ухвали суду із Крижопільської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 64/2012, яка заведена до майна померлого ОСОБА_6 та інформаційна довідка із Спадкового реєстру щодо заведення спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5
02 жовтня 2024 року на виконання ухвали суду із Ямпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області надійшла відповідь. Згідно даної відповіді у Державному реєстрі актів цивільного стану наявний актовий запис про шлюб № 2141 від 08.08.2015 року складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Дана інформаціє є підтвердженням того, що відповідач ОСОБА_16 змінила прізвище на « ОСОБА_17 ».
20 січня 2025 року ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання відповідачі не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, на адреси, які вказані в реєстрі про реєстрацію місця проживання, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов до суду не подали.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечив щодо проведення заочного розгляду справи.
З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд протокольною ухвалою в судовому засіданні постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, 21 листопада 2024 року подала заяву про слухання справи у відсутності, з позовними вимогами згідна та проти задоволення яких не заперечує.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, зазначивши, що відповідачі добровільно не бажають розподілити спадкове майно. Їхня частка є незначною, яку виділити в натурі не можливо. Позивачка проживала і проживає в даному будинку із чоловіком, даний будинок підтримують, роблять поточні ремонти, поліпшення, які необхідно для комфортного проживання.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи:
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 1403, виданого 06.08.1975 року після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 спадкове майно частина житлового будинку з відповідними надвірними будівлями АДРЕСА_1 , яка належала на праві особистої власності ОСОБА_7 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, засвідченого Крижопільською конторою 8/IV-59 р. № 475 та зареєстрованого Тульчинському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 24/ХІІ 1963 року за № 783 спадкоємцями в рівних частках (1/8) кожного є - дружина ОСОБА_5 , діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .
ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 1403, виданого 06.08.1975 року після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 належить 1/8 частина спадкового майно частина житлового будинку з відповідними надвірними будівлями АДРЕСА_1 , яка належала на праві особистої власності ОСОБА_7 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, засвідченого Крижопільською конторою 8/IV-59 р. № 475 та зареєстрованого Тульчинському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 24/ХІІ 1963 року за № 783.
Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8852403 ОСОБА_1 належить 5/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування серії ВСЕ № 071977 від 12.10.2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом Крижопільського (нині Тульчинського) районного нотаріального округу Питель М.С. Відповідно до якого ОСОБА_5 ( ОСОБА_20 ) та ОСОБА_1 (Обдарована) уклали договір то те, що Дарувальник передала безоплатно у власність, а Обдарована прийняла в дарунок 5/8 (п`ять восьмих) частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказана частина будинку належала дарувальнику на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом (1/8 частина) та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (1/2 частина), виданих Крижопільською державною нотаріальною конторою 06.08.1975 року.
З огляду на зазначене, судом встановлено, що ОСОБА_1 належить 6/8 частини будинку АДРЕСА_1 .
Як вбачається із свідоцтв про народження, а саме: ОСОБА_19 серії НОМЕР_1 , в графі Батьки зазначені: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_21 ; ОСОБА_18 серії НОМЕР_2 , в графі Батьки зазначені: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 , в графі Батьки зазначені: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_21 . Дана інформація підтверджує той факт, що вказані особи є рідними між собою.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 в смт Крижопіль Крижопільського (нині Тульчинського) району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , копія якого міститься в матеріалах справи.
Після смерті його відкрилась спадщина на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до спадкової справи (яка надана Крижопільською нотаріальною конторою), із заявами про прийняття спадщини звернулися діти спадкодавця доньки ОСОБА_16 та ОСОБА_22 , інші заяви відсутні. Разом з тим і відсутні свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
ОСОБА_5 на час смерті сина постійно разом проживала в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується записами Домової книжки зазначеного будинку. Тому ОСОБА_5 є такою, що прийняла спадщину в рівних частинах із доньками спадкодавця ОСОБА_6 , оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не заявляла про відмову від неї, що підтверджується матеріалами спадкової справи, що заведена до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6 , а отже ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги після смерті сина має право на 1/24 частини житлового будинку. З огляд на наведене суд дійшов висновку про те, що спадщина після смерті ОСОБА_6 розподіляється між його матір`ю ОСОБА_5 та дітьми ОСОБА_6 доньками ОСОБА_16 та ОСОБА_22 по 1/24 частину житлового будинку (1/8 частини, яка належала ОСОБА_6 /3) кожному.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки та третьої особи ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тому позивач вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 , до складу якої входила 1/24 частка будинку АДРЕСА_1 , яка належала їй після смерті ОСОБА_6 , оскільки на момент смерті матері позивачка проживала разом із нею та продовжує проживати у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними витягами з реєстру територіальної громади та містяться в матеріалах справи (номер витягу 2024/001701398 від 19.02.2024 року; 1458 від 01.03.2024 року; 1459 від 01.03.2024 року.
Як вбачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (№ 78366964 від 16.09.2024 року) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 спадкова справа не заводилась. Інші спадкоємці, окрім позивачки, відсутні.
Водночас, суд зазначає, що протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини сестра позивачки, донька спадкодавці ОСОБА_5 ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги, не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , а отже вважається такою, що не прийняла спадщину.
За загальним правилом встановленим частиною 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Таким чином, позивачці та відповідачкам належать по 1/24 частинах житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 . Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, відсутність у спадковій справі, яка заведена до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6 свідоцтв про право на спадщину спадкоємців, не позбавляє доньок останнього на право на спадщину.
За відсутності заповіту частки кожного спадкоємця визначаються рівними. Відступ від цього принципу можливий за домовленістю спадкоємців між собою (стаття 1267 ЦК України. Спадщина належить спадкоємцям, які її прийняли на праві спільної часткової власності, а тому при її поділі застосовується правила, передбачені в главі 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позивачці ОСОБА_1 належить на праві власності 6/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/24 частину зазначеного житлового будинку, яку вона отримала у спадщину після смерті матері ОСОБА_5 (яка в свою чергу отримала у спадщину дану частину після смерті сина ОСОБА_6 ).
Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
При цьому право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.
Питання про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності.
За загальним правилом, при вирішенні справ про виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що при неможливості виділу частки в натурі або встановлення порядку користування ним власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутньої такої згоди - судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункту чи місцевості. Для її визначення за необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може врахувати конкретні обставини справи і за відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов`язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншим житлом.
Згідно зазначеного висновку загальна площа оцінюваного будинку складає 39, 0 кв. м., житлова 19,9 кв. м., тобто 1/24 частина спірного будинку складає 1,625 кв. м. від загальної площі та 0,83 кв. м. від житлової площі, що не відповідає законодавчо визначеним нормам житлової площі на кожну особу (13,5 кв. м. загальної площі та 9 кв. м. житлової площі). Вказана частка відповідачів по відношенню до будинку свідчить про технічну неможливість виділення майна в натурі.
Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 не приватизована, не викуплена, в оренді не перебуває (довідка № 608) від 31.05.2024 року Крижопільської селищної ради).
Відповідно до відповіді № 40/02-16 від 24.05.2024 року Крижопільської державної нотаріальної контори, у зв`язку із тим що у ОСОБА_1 виник спір із іншими спадкоємцями при оформлені спадщини та при визначені часток на спірний будинок рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .
У зв`язку із чим позивачка позбавлена можливості на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, яке належить їй на праві власності.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.
Отже, коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.
Крім того, спосіб захисту права чи інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (п. 58)). Суд враховуючи, відповідний конфлікт, що виник між сторонами, не вирішив, що призвело до правової невизначеності у спірних правовідносинах, коли особа, маючи право власності на майно, не може його реалізувати.
Рішення суду має відповідати завданням цивільного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України), вказаним нормам матеріального.

Беручи до уваги, що частки відповідачів у спірному житловому будинку АДРЕСА_1 не значні та виділити їх технічно не має можливості, присудження грошової компенсації з позивача на користь відповідачів, буде ефективним способом захисту прав позивача і не вплине на інтереси відповідачів, оскільки свої частки в натурі вони виділити не зможуть технічно.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1218 1261, 1267, 1269, 1267 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), в порядку спадкування за законом право власності на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями, яка складається: із 1/24 частини, яка отримана ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 (яка в свою чергу отримала зазначену частку після смерті сина ОСОБА_6 ) та по 1/24 частині, які отримали у спадщину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті свого батька- ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , грошову компенсацію за їх частки у спадковому майні, а саме 1/24 частина кожної, по 8633 (вісім тисяч шістсот тридцять три) гривні 66 копійок кожній, які внесені ОСОБА_1 на депозитний рахунок Крижопільського районного суду Вінницької області UA 0000401, згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 17.06.2024 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 РНОКПП НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Повний текст рішення суду виготовлено 09 квітня 2025 року.

Суддя