Справа №705/1897/25
2-н/705/116/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

11 квітня 2025 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Душин О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП ) аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві, зокрема, повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Як вбачається з поданої до суду заяви, заявниця вказує, сторони проживають окремо, що кошти на утримання дитини добровільно боржник не надає.

Проте, у той же час, із заяви вбачається, що на даний момент заявниця перебуває з боржником у зареєстрованому шлюбі, а також зареєстрована за однією адресою з боржником. До заяви не надано доказів, що боржник, проживає окремо від заявниці та ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, оскільки заявником не наводяться обставини порушення боржником свого обов`язку щодо участі в утриманні дитини та не надано доказів такого порушення, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 43, 163-166, 177, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП ) аліментів.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів.

Ухвала суду набирає законної сили, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Душин