РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля ,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини,-

приходить до такого.

Позиція позивача

Позивач 19 лютого 2025 року звертається до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, та аліменти на її утримання до досягнення трирічного віку дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини від його доходу щомісячно. Позивач вважає, що відповідач має можливість та повинен утримувати своїх дітей та її як дружину, яка доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку так, як вона знаходиться в декретній відпустці та немає можливості працевлаштуватись. Позов обґрунтовано тим, що відповідач свої зобов`язання щодо належного утримання дитини та дружини, яка доглядає дитину, не виконує, а тому позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підтвердження своїх позовних вимог надала копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження дітей та документи про місце проживання та перебування дітей на утриманні матері.

Позиція відповідача

Відповідач свою позицію не виклав. Правом надання відзиву на позов не скористався.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Справа надійшла до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 19 лютого 2025 року (а.с. 1).

В порядку частини восьмої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України 27 грудня 2024 року отримано відповідь щодо місця реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 Цивільного процесуального кодексу України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали для подачі відзиву на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк п`ять днів для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.15).

Ухвала про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, а також копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу рекомендованим листом за дійсною адресою зареєстрованого місця проживання як ВПО (а.с.8).

Однак, 1 квітня 2025 року на адресу суду повернувся конверт із відміткою на довідці Укрпошти про причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 17).

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи згідно з положеннями частин 7 та 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, і судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації ним права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом.

Відповідач заяви про неможливість подання відзиву на позов через введення воєнного стану у країні, а також заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавав.

Заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, від учасників справи не надходило.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Згідно з копією паспорта, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, уродженка м. Українськ Донецької області (а.с. 4) взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Відповідно до копій довідок від 7 лютого 2025 року діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.6, 7).

Згідно з довідки від 16 липня 2024 року, відповідач ОСОБА_2 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони з 9 листопада 2022 року перебувають у шлюбі зареєстрованому у Новогродівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 9).

Відповідно до копій свідоцтв про народження, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Відповідно до копії довідки виданої Біликовецьким старостинським округом від 10 лютого 2025 року № 01-2-2025/60 ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою по АДРЕСА_1 , до складу сім`ї, яка проживає за даною адресою входять сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 12).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з частиною першою статті 191 цього ж Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з частиною першою статті 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частини першої статті 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже позивач має право на утримання, оскільки з нею проживає дитина до трьох років. Однак, таке право виникає, якщо батько дитини може надавати вказану допомогу.

Таким чином, позивач повинна довести, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу до досягнення дитиною трьох років (тобто, що він має регулярний дохід, постійну роботу, наявність нерухомого, рухомого майна та інше). А суд розглядає справу на підставі цих доказів.

Враховуючи досліджені докази у суду немає сумнівів щодо обставин, викладених у заяві позивачем, які свідчать про те, що відповідач не виконує свого обов`язку щодо утримання своїх малолітніх дітей.

Так, при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, необхідно мати на увазі, що зобов`язання батька дитини не повинні впливати на належне її утримання з негативним ухилом. Платник аліментів повинен відшукувати можливості заробітку для уникнення його дітьми нереалізованих потреб у нормальному харчуванні, навчанні, утриманні у матеріальному розумінні.

Позивачем доведений та підтверджений належними та допустимими доказами факт перебування дітей на її утриманні та необхідність утримання зі сторони відповідача, оскільки вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, що виключає можливість її працевлаштування, тому суд вважає що позов підлягає задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного суд визначає необхідним та достатнім сплату відповідачем аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) та на утримання дружини до досягнення молодшою дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, що не поставить відповідача в скрутне матеріальне становище.

Такий розмір аліментів забезпечуватиме достатнє утримання дитини та не порушуватиме прав відповідача, перебуваючи в межах встановленого законом обмеження утримання аліментів з його доходів.

Висновки суду

Таким чином суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається позивачка, як на підставу своїх вимог, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 % встановленого законом прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку, на кожну дитину, а також аліменти на дружину до досягнення молодшою дитиною трирічного віку в розмір 1/6 частини усіх доходів відповідача щомісяця, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному Цивільного процесуального кодексу України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до статті 430 Цивільного процесуального кодексу України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись статтями 141, 223, 235 ,259, 263, 264, 265, 279, 430 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 7, 77, 79, 80, 84 Сімейного кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та утримання дружини задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 19 лютого 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 лютого 2025 року і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання, як ВПО: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований по АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання, як ВПО: АДРЕСА_2 .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ