Справа № 2-н-4886/09
Провадження №2-с/523/46/25
УХВАЛА

31.03.2025 року м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О., розглянувши заяву представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу та скасування судового наказу по справі № 2-н-4886/09 від 19 жовтня 2009 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси за заявою Акціонерного комерційного банку «Фінбан» про видачу судового наказу стосовно стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором від 21 серпня 2008 року,-

ВСТАНОВИВ:

Представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу та скасування судового наказу по справі № 2-н-4886/09 від 19.10.2009 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси за заявою Акціонерного комерційного банку «Фінбан» про видачу судового наказу стосовно стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором від 21 серпня 2008 року.

Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви представник боржника вказує на те, що у лютому 2025 року ОСОБА_1 стало відомо про те, що на належне йому майно накладено арешт на підставі постанови Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ № В-4/217 від 06.10.2011 року в рамках виконавчого провадження № 28610536. Представником боржника були направлені адвокатські запити, з метою встановлення інформації на підставі якого виконавчого документа було накладено арешт. В результаті вищевказаних дій, було з`ясовано, що вищевказаний арешт було накладено, у зв`язку з примусовим виконанням судового наказу № 2-Н-4886/09 виданого 19.10.2009 року. З метою ознайомлення із текстом вищевказаного наказу представником боржника було подано до Суворовського районного суду м. Одеси заяву про отримання копії судового наказу. Дану копію судового наказу було отримано 20.03.2025 року. До цього часу ОСОБА_1 не було відомо, що відносно нього розглядалась будь-яка справа про стягнення із останнього грошових коштів на користь Акціонерного комерційного банку «Фінбан».

Так, 19.10.2009 року за результатами розгляду справи № 2-Н-4886/09 Суворовським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ, яким в солідарному порядку із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 стягнуто на користь Акціонерного комерційного банку «Фінбан» заборгованість за кредитним договором від 21 серпня 2008 року в розмірі 35513,88 грн., держмито в розмірі 177,57 грн., а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн.

Однак, не погоджуючись із вказаним судовим наказом, представник боржника зазначає про те, що такий є необґрунтованим, оскільки односторонні розрахунки банку не можуть підтверджувати безспірність вимог щодо заборгованості, з розміром та порядком нарахування якої не згодний ОСОБА_1 . Окрім того, вказує на те, що між учасниками справи існує спір про право, зі змісту наказу не вбачається, на підставі якого договору у боржника виникла заборгованість перед стягувачем, не зазначений період стягнення, не зрозуміло, з чого складається сума боргу, відсутнє посилання на докази, якими стягувач обґрунтовує цю заборгованість.

З огляду на вищевикладене, просить постановити ухвалу, якою поновити пропущений строкк на подання заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ від 19.10.2009 року Суворовського районного суду м. Одеси про стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного банку «Фінбан» заборгованість за кредитним договором від 21 серпня 2008 року в розмірі 35513,88 грн., держмито в розмірі 177,57 грн., а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно приписів ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

11.09.2023 року за результатами розгляду справи № 523/14783/23 Суворовським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ, яким з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСББ «Комфорт-3» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 10535,91 грн., інфляційні втрати в розмірі 1035,99 грн., 3% річних у розмірі 235,20 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 268,40 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви представник боржника вказує на те, що у лютому 2025 року ОСОБА_1 стало відомо про те, що на належне йому майно накладено арешт на підставі постанови Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ № В-4/217 від 06.10.2011 року в рамках виконавчого провадження № 28610536. Представником боржника були направлені адвокатські запити, з метою встановлення інформації на підставі якого виконавчого документа було накладено арешт. В результаті вищевказаних дій, було з`ясовано, що вищевказаний арешт було накладено, у зв`язку з примусовим виконанням судового наказу № 2-Н-4886/09 виданого 19.10.2009 року. З метою ознайомлення із текстом вищевказаного наказу представником боржника було подано до Суворовського районного суду м. Одеси заяву про отримання копії судового наказу. Дану копію судового наказу було отримано 20.03.2025 року. До цього часу ОСОБА_1 не було відомо, що відносно нього розглядалась будь-яка справа про стягнення із останнього грошових коштів на користь Акціонерного комерційного банку «Фінбан».

В матеріалах справи наявна копія листа Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) № 14514 від 20.02.2025 року з якого вбачається, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 28610536 з примусового виконання судового наказу № 2-Н-4886/09 виданого 19.10.2009 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АКБ «Фінбанк» у розмірі 35721,45 грн. 06.06.2013 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження па підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавчий документ було спрямовано до Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ (за місцем реєстрації боржника: АДРЕСА_1 ).

Окрім того, як вбачається із наявної в матеріалах справи Довідки архіваріуса Суворовського районного суду м. Одеси Картамишевої Т.І. від 26.03.2024 року цивільна справа № 2-Н-4886/09 за заявою АКБ «Фінбанк» про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у сумі 35513,88 грн. з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 знищена.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При цьому, поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Доводи представника боржника зводяться до заперечення факту отримання боржником судового наказу до 20.03.2025 року, та про те, що ОСОБА_1 не було відомо, що відносно нього розглядалась будь-яка справа про стягнення із останнього грошових коштів на користь Акціонерного комерційного банку «Фінбан».

Враховуючи те, що цивільна справа № 2-Н-4886/09 за заявою АКБ «Фінбанк» про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у сумі 35513,88 грн. з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 знищена, суд не вбачає можливості переконатись у доводах представника боржника щодо неотримання копії судового наказу до 20.03.2025 року та про те, що ОСОБА_1 не було відомо, що відносно нього розглядалась будь-яка справа про стягнення із останнього грошових коштів на користь Акціонерного комерційного банку «Фінбан».

Водночас будь-яких інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку представником боржника наведено не було, а тому поновлення строку буде мати своїм наслідком порушення принципу юридичної визначеності, що є недопустимим.

Представником боржника не наведено жодної поважної причини пов`язаної з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій щодо подачі заяви боржником про скасування судового наказу в межах встановленого законом строку.

Належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку (більше п`ятнадцяти років) на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу представник боржника не надав, а наведені у заяві підстави для поновлення пропущеного строку не є поважними, таким чином приходжу до висновку про відсутність підстав для його поновлення.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України»).

Право доступу до правосуддя, не є абсолютним, а його реалізація має відбуватися із дотриманням процесуального строку, що забезпечує юридичну визначеність та остаточність судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст.171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючі вищевикладені обставини, судом не встановлено підстав для поновлення пропущеного строку для подачі заяви про скасування судового наказу, а тому, приходжу до висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 260, 354 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу по справі № 2-н-4886/09 від 19 жовтня 2009 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси за заявою Акціонерного комерційного банку «Фінбан» про видачу судового наказу стосовно стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором від 21 серпня 2008 року - відмовити.

Заяву представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування судового наказу про скасування судового наказу по справі № 2-н-4886/09 від 19 жовтня 2009 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси за заявою Акціонерного комерційного банку «Фінбан» про видачу судового наказу стосовно стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором від 21 серпня 2008 року повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер