Справа № 144/1118/23
Провадження № 22-ц/801/745/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондарук О. П.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 рокуСправа № 144/1118/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Берегового О.Ю., Шемети Т.М., секретар Луцишин О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплик-Агро» на ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 12 лютого 2025 року про роз`яснення рішення суду, постановлену суддею Бондарук О.П., в цивільній справі за позовом керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах Теплицької селищної ради до ОСОБА_1 , ТОВ «Теплик-Агро» про витребування земельної ділянки,

встановив:

У серпні 2023 року керівник Гайсинської окружної прокуратури звернувся до суду із позовом в інтересах Теплицької селищної ради до ОСОБА_1 , ТОВ «Теплик-Агро» про витребування земельної ділянки.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 29 лютого 2024 року позов задоволено.

Витребувано у ОСОБА_1 та ТОВ «Теплик-Агро» на користь Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0270 площею 3,5957 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Теплицької селищної ради. Вирішено питання судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 29 лютого 2024 року залишено без змін.

03 лютого 2025 року від Теплицької селищної ради надійшла заява, в якій вона просила суд роз`яснити чи може бути витребувана спірна земельна ділянка у орендаря, останнього набувача та проведена на підставі даного рішення суду державна реєстрація похідних від права власності речових прав на нерухоме майно, а саме припинення права оренди земельної ділянки.

Заява мотивована тим, що на підставі ухваленого у справі рішення 19 серпня 2024 року державним реєстратором відділу надання адміністративних послуг Теплицької селищної ради Семенюк М.О. зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0270 за Теплицькою селищною радою. Разом з тим, відділ надання адміністративних послуг не може провести державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на підставі рішення у даній справі, оскільки з його резолютивної частини не вбачається вимоги про припинення іншого речового права.

Враховуючи викладене, рішення суду залишається не виконаним в частині витребування у ТОВ «Теплик-Агро» земельної ділянки, скільки не скасовано запис про похідні від права власності речові права на нерухоме майно, яким розпорядився відповідач ОСОБА_1 ..

Заявник зазначає, що рішення суду є не зовсім зрозумілим щодо того, чи може бути проведена державна реєстрація припинення похідних від права власності речових прав на нерухоме майно, а саме право оренди земельної ділянки.

Ухвалою Теплицький районний суд Вінницької області в складі від 12 лютого 2025 року задоволено заяву голови Теплицької селищної ради Трамбовецького Р.І. про роз`яснення рішення Теплицького районного суду від 29 лютого 2024 року у справі №144/1118/23.

Роз`яснено рішення Теплицького районного суду від 29 лютого 2024 року у справі №144/1118/23 та зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0270, площею 3,5957 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Теплицької селищної ради, може бути витребувана у орендаря ТОВ «Теплик-Агро» з припиненням права оренди земельної ділянки (номер запису про інше речове право 30473587).

Не погодившись із вказаною ухвалою, ТОВ «Теплик-Агро» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

У скарзі зазначає, що суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою змінив рішення і крім вимог про витребування земельної ділянки, які були предметом позову, фактично додав та задовольнив нову вимогу про припинення права оренди земельної ділянки. Обставина звернення селищної ради до відділу надання адміністративних послуг та відмова у проведенні державної реєстрації є недоведеною. Судове рішення не містить недоліків, є ясним та зрозумілим, а заява про роз`яснення рішення суду зводиться до того, щоб суд роз`яснив заявнику, які дії повинен вчинити державний реєстратор на виконання рішення суду у даній справі. Судом здійснено втручання у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

У частині другій наведеної норми зазначено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

З аналізу положень вказаної норми можна зробити висновок, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №904/2526/18 (провадження №12-272гс18) зазначено, що роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі №233/3676/19 (провадження №14-65цс20) вказано, що необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення.

Встановлено, що рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 29 лютого 2024 року витребувано у ОСОБА_1 та ТОВ «Теплик-Агро» на користь Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0270 площею 3,5957 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Теплицької селищної ради. Вирішено питання судових витрат.

Тобто, рішенням суду вирішено витребувати земельну ділянку як в ОСОБА_1 , так і в ТОВ «Теплик-Агро».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 зазначено, що у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю, викладений у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц).

При розгляді спорів про витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння необхідно враховувати, що відповідачем у справах цієї категорії є особа, яка на момент подання позову фактично володіє майном без підстав, передбачених законом, адміністративним актом чи договором.

Тимчасове володіння нерухомими речами може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації такого права на це майно у встановленому порядку, тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право тимчасового володіння, визнається тимчасовим фактичним володільцем нерухомого майна та його користувачем протягом строку дії договору оренди.

У контексті спору щодо земельної ділянки, переданої в оренду, тимчасовим володільцем такої земельної ділянки є і особа, за якою зареєстроване право оренди землі.

Встановлено, що на підставі вказаного судового рішення до Державного реєстру речових прав внесено відомості про Теплицьку селищну раду, як власника земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0270, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав (інформаційна довідка №411008252 від 03 лютого 2025 року) (а.с.41).

При цьому, в Державному реєстрі речових прав наявний запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) №30473587, де орендарем зазначено ТОВ «Тепдик-Агро».

З доповідної записки начальника відділу надання адміністративних послуг Теплицької селищної ради Кравченко С.М. №56 від 05 серпня 2024 року, адресованої селищному голові Трамбовському Р.І. слідує, що від державного реєстратора Теплицької селищної ради Семенюк М.О. надійшла доповідна про неможливість проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 29 лютого 2024 року у справі №144/1118/23. З резолютивної частини рішення не вбачається вимоги про припинення іншого речового права (а.с.36,37).

Відділ надання адміністративних послуг Теплицької селищної ради листом №57 від 07 серпня 2024 року звертався до Міністерства юстиції України щодо можливості припинення права оренди земельної ділянки у разі виконання рішення суду про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Міністерство юстиції України листом від 18 вересня 2024 року надало відповідь, що зміна орендодавця не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Тобто на разі в Державному реєстрі речових прав міститься запис про ТОВ «Теплик-Агро», як орендаря земельної ділянки, і існують певні непорозуміння щодо завершення виконання судового рішення.

За позицією Верховного Суду, якщо питання стосується витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння особи, за якою зареєстровано право власності, то рішення суду про витребування є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

Відтак суд першої інстанції за результатами розгляду заяви Теплицької селищної ради не розглянув нову позовну вимогу, на чому наголошує скаржник, а роз`яснив, що земельна ділянка може бути витребувана у ТОВ «Теплик-Агро» з припиненням права оренди, тобто виклав рішення суду у більш зрозумілій формі для позивача.

При цьому постановлення судом ухвали про роз`яснення рішення суду не вносло змін до рішення по суті і суд не торкався питань, які не були предметом судового розгляду.

У даному випадку не можна стверджувати про втручання суду у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, оскільки суд не приймав рішення замість суб`єкта владних повноважень і не зобов`язував останніх до вчинення певних дій.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки вона постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплик-Агро» залишити без задоволення.

Ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 12 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2025 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.Ю. Береговий

Т.М. Шемета