Провадження № 2/643/1474/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року суддя Московського районного суду м. Харкова Майстренко О.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до держави російська федерація (суб`єкт міжнародних відносин) в особі Посольства російської федерації в Україні (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 27) про стягнення моральної шкоди з держави-агресора російської федерації,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Світличної Я.О. звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до держави російська федерація в особі Посольства російської федерації в Україні, в якій просить суд стягнути з останньої його користь моральну шкоду у розмірі 4 375 000 , 00 гривен , що є еквівалентно 100 000,00.

Зазначена позовна заява подана з дотриманням правил підсудності та вимог статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, підстав для залишення її без руху, повернення або відмови у відкритті провадження у справі не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Положеннями частини 2 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України - загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України - в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини справи, характер правовідносин та ціну позову, суд дійшов висновку про розгляд цієї справи в порядку загального позовного провадження, з обов`язковим проведенням підготовчого судового засідання відповідно до ст. ст. 189, 196 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у випадку розгляду справи в порядку загального позовного провадження проводиться підготовче провадження, завданнями якого є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті (частина 1 статті 189 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 196 Цивільного процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», збройною агресією є застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України.

Здійснивши збройну агресію відносно України, та відповідно незаконно анексувавши частину території України, а саме Автономну Республіку Крим, м. Севастополь, та частково окупувавши частину території України, а саме частину Донецької та Луганської областей, Російська Федерація порушила норми та принципи Статуту ООН, Загальної декларації прав людини, Будапештського меморандуму, Гельсінського Заключного акту Наради по безпеці та співробітництву в Європі від 01.08.1975 року та Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією, договір між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон, вийшла за межі своїх суверенних прав, а тому, є державою - агресором, що в свою чергу свідчить про відсутність у неї судового імунітету та в разі застосування деліктного винятку будь-який спір, що виник на її території в громадянина України, навіть з іноземною країною, зокрема РФ, може бути розглянутий і вирішений судом України як належним та повноважним судом (постанова Верховного Суду від 14.04.2022 року у справі № 308/9708/19, провадження № 61-18782св21).

Так, Верховний Суд зазначив, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України 24 лютого 2022 року, Україна розірвала дипломатичні відносини з Росією, що унеможливлює із цієї дати направлення різних запитів і листів-запитів щодо згоди РФ бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням РФ збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави.

Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави за відсутності згоди компетентних органів цієї держави на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави, зокрема в якості відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно, - можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Верховний Суд у постанові від 08.06.2022 у справі № 490/9551/19 зазначив, що після початку війни в Україні, а саме з 2014, суд України, розглядаючи справу, де відповідачем визначено російську федерацію, має право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди завданої особі в результаті збройної агресії російської федерації за позовом, поданим саме до цієї іноземної країни.

Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01.12.2022, що набрав законної сили 23.12.2022, дію вказаної Конвенції зупинене у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь і Україна вийшла з вказаної Конвенції.

Через повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України 24.02.2022 Україна розірвала дипломатичні відносини з рф, що унеможливлює із цієї дати направлення різних запитів і листів до посольства рф в Україні, з огляду на припинення його роботи на території України.

Отже, на даний час не існує механізму сповіщення та вручення документів учасникам процесу, які знаходяться на території російської федерації. Направлення поштової кореспонденції до російської федерації з України теж не здійснюється.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19 інформування фізичних осіб, громадян російської федерації, які є співвідповідачами у цьому позові не потребує здійснення та фізично неможливе, оскільки за наслідками розриву дипломатичних відносин з російською федерацією в даному випадку фактично припинила свою дію Інструкція про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 №1092/5/54 за подальшими змінами та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 р. № 573/15264.

Керуючись ст. 19, 187, 189, 196, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до держави російська федерація (суб`єкт міжнародних відносин) в особі Посольства російської федерації в Україні про стягнення моральної шкоди з держави-агресора російської федерації

Здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання призначити на 21.03.2025 року об 11 год. 00 хв. у приміщенні Московського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є, каб. № 48.

Викликати у підготовче засідання учасників справи.

Встановити відповідачу строк - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду відзиву на позовну заяву, оформленого відповідно до вимог статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, а також всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити надіслання (надання) позивачу та третім особам копії відзиву та доданих до нього документів одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Попередити відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 191 Цивільного процесуального кодексу України. При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частини 3, 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України).

Встановити позивачу строк - протягом 15 днів з дня отримання відзиву на позов (якщо такий буде поданий) - для подання суду: відповіді на відзив на позов в порядку статті 179 Цивільного процесуального кодексу України, а також доказів направлення відповіді на відзив відповідачу.

Встановити відповідачу строк - протягом 15 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду (якщо такі будуть): заперечень на відповідь на відзив та доказів направлення заперечень на відповідь на відзив позивачу.

Усі заяви, клопотання, заперечення подати до суду в строк до початку розгляду справи по суті з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених статтею 183 Цивільного процесуального кодексу України.

Звернути увагу учасників справи на положення статей 81, 83, 84 Цивільного процесуального кодексу України щодо порядку подання доказів, наслідків неподання їх та доказів їх направлення іншим учасникам справи, а також щодо порядку витребування доказів.

Попередити учасників справи, що відповідно до частини 2 статті 126 Цивільного процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Звернути увагу учасників справи на те, що копії письмових доказів, які подаються повинні бути оформлені у відповідності до вимог статті 95 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за веб-адресою: https://ms.hr.court.gov.ua/sud2027/.

Суддя Майстренко О.М.