Справа №672/78/25
Провадження №2/672/199/25
09 квітня 2025 року м. Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Пономаренко Л.Е.,
з участю секретаря судового засідання Шкробот К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 11.09.2021 року між ТОВ "1Безпечне Агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір № 77599736. Сума позики становить 5000,00 грн. Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою.
22.02.2022 ТОВ "1Безпечне Агенство необхідних кредитів" передало своє право вимоги за вказаним договором ТОВ «Вердикт Капітал» згідно договору факторингу №22/02-2022. У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» 10.01.2023 передало своє право вимоги за спірним договором ТОВ «Коллект центр» згідно договору факторингу № 10-01/2023.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, підтримання позовних вимог, проти заочного розгляду не заперечує .
В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином поштовим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала.У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
11.09.2021 між ТОВ "1Безпечне Агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 77599736, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. строком на 30 днів, зі сплатою відсотків відповідно до Договору.
22.02.2022 між ТОВ "1Безпечне Агенство необхідних кредитів" та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір факторингу № 22/02-2022, відповідно до умов якого ТОВ "1Безпечне Агенство необхідних кредитів" відступає ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до відповідача за вказаним договором про надання фінансових послуг, що підтверджується копією реєстру боржників.
10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Kоллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023, в тому числі за договором про споживчий кредит № 77599736 від 11.09.2021, що уклали ТОВ "1Безпечне Агенство необхідних кредитів" та відповідачка, що також підтверджується копією реєстру боржників до договору № 10-01/2023.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").
Як зазначено в правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як видно з матеріалів справи, відповідачка користувалась кредитними коштами, що підтверджується розрахунками заборгованості, що містять дані про залишок заборгованості за наданими кредитами (тілом кредиту), суми нарахованих відсотків, разом з тим, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку із чим має заборгованість перед позивачем, який відповідно до договорів про відступлення права вимоги набув право вимоги за кредитним договором.
Щодо нарахованих позивачем 3% річних суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Зобов`язання, яке виникло між сторонами, є грошовим. Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору. Інших підстав, що б свідчили про припинення між сторонами грошового зобов`язання, судом не встановлено.
За встановленого вище, позивач має право вимагати від відповідача сплати 3% річних за період прострочення грошового зобов`язанняза період з 22.02.2022 по 23.02.2022 в розмірі 0,82 грн.
Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно дост. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позики №77599736 свідчить про те, що відповідачка частково вносила оплату по кредитному зобов`язанню:10.10.2021 сплачено 2089,50 грн.; 05.11.2021-167,66 грн.; 08.11.2021-170,28 грн., проте позивачем не враховано погашення зазначених сум. Таким чином, заборгованість за тілом кредиту становить 5000-2426,44 =2572.56 грн.
Крім того, заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня2018 року по справі № 444/9519/12.
Тобто, право ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 11.10.2021, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону.
За таких обставин суд дійшов висновку, що із відповідачки підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір процентів 1,99% в день х30 днів =2985,00 грн., тіла кредиту 2572,56 грн, 3% річних -0,82 грн.
З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог - позов підлягає задоволенню у процентному відношенні на 33,47 %, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 810,78 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.
Крім того, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідачки понесені витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн., проте відсутність в матеріалах справи відповідних доказів, які б підтверджували право надавати правову допомогу ФОП ОСОБА_2 суду не надано. А тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Керуючись ст.ст. 76-80, 89, 141, 280-282, 354 ЦПК України,
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Городоцького районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1
Суддя Л.Е.Пономаренко