УХВАЛА

03 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 750/544/20

провадження № 61-3405ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2024 рокута постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2022 року за позовом Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року Чернігівська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2022 року позов Чернігівської міської ради задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0018 га, яка межує із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:026:5294), та земельною ділянкою (кадастровий номер :02:026:6157), шляхом демонтажу паркану, який її огороджує, та дерев`яної споруди (альтанки), розміром 3х3 м. Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0491 га, кадастровий номер :02:026:6157, шляхом демонтажу розташованої на ній дерев`яної споруди (альтанки), розміром 8х10 м. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чернігівської міської ради 4 204,00 грн у відшкодування судового збору.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2022 року скасовано. Відмовлено у задоволенні позову Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити самовільно зайняті земельні ділянки.

Постановою Верховного Суду від 26 липня 2023 року касаційну скаргу Чернігівської міської ради задоволено. Постанову Чернігівського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року скасовано, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2022 року залишено в силі. Вирішено питання стягнення судового збору.

19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2022 року.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2022 року у зв`язку з нововиявленими обставинами задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2022 року змінено та відмовлено у задоволенні позову в частині зобов`язання ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0491 га, кадастровий номер :02:026:6157, шляхом демонтажу розташованої на ній дерев`яної споруди (альтанки), розміром 8х10 метрів. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2022 року в частині стягнення судового збору змінено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чернігівської міської ради 2 102,00 грн відшкодування судового збору. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено, а рішення в іншій частині залишено без змін. З набранням законної сили цим рішенням втратило законну силу рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2022 року.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2024 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 січня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2024 року залишено без змін.

16 березня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2024 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року в частині в якій відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2022 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2025 року справу призначено судді-доповідачу Лідовцю Р. А., судді, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю., Луспеник Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Лідовця Р. А., Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д., відмовлено. Заяву суддів Верховного Суду Лідовця Р. А., Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д. про самовідвід задоволено. Відведено суддів Верховного Суду Лідовця Р. А., Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д. від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 750/544/20.Касаційну скаргу ОСОБА_1 передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 березня 2025 року справу передано судді-доповідачу Синельникову Є. В., судді, які входять до складу колегії: Шипович В. В., Осіян О. М.

У касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, мотивуючи тим, що він є непрацездатною особою, отримує пенсію за віком. Вказує, що відповідно до довідки про доходи з ПФУ від 26 січня 2025 року його дохід за 2025 рік склав 35 291,38 грн, а згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 26 січня 2025 року, дохід за 2025 рік склав 0 грн. Оскільки його дохід ОСОБА_1 у 2025 році склав 35 291,38 грн та 5 відсотків цього доходу складає 1 764,57 грн, зважаючи на вік (73 роки), є підстави для застосування частини другої статті 8 Законом України «Про судовий збір». До клопотання додано копію довідки про доходи ОСОБА_1 за 2025 рік № 0761, 7475, 0065, 2754 від 26 січня 2025 року, сформованої засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України, та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 26 січня 2025 року про дохід ОСОБА_1 за 1-4 квартал 2024 року.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

З огляду на положення наведених норм закону, зважаючи на скрутний майновий стан заявника та враховуючи що, ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2024 року у цій справі було звільнено заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Судувід 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17,від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15,від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14,від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17, від 13 лютого 2024 року у справі № 910/2592/19,від 22 січня 2025 року у справі № 446/478/19, у постановах Верховного Судувід 21 березня 2018 року у справі № 441/123/16(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідили зібрані у справі докази, не надали їм належної правової оцінкита встановили обставини на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2024 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, містить підстави касаційного оскарження, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 136, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2024 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року.

Відкрити касаційне провадження у цивільній справі зазаявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2022 року за позовом Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2024 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року.

Витребувати зДеснянського районного суду м. Чернігова цивільну справу № 750/544/20.

Роз`яснити іншому учаснику справи № 750/544/20 право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 23 квітня 2025 року.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович