Провадження № 2/638/615/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Дзержинський районний суд міста Харкова

у складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,

за участю секретаря: Веремчук Д.А.,

з участю представників відповідачів: Ткаченко А.В., Григоренко Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.11.2019 року звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, а саме просить суд: 1) визнати дії з відключення електропостачання за особовим рахунком № НОМЕР_1 неправомірними та зобов`язати Акціонерне товариство «Харківобленерго» поновити приєднання квартири за адресою: АДРЕСА_1 , до електромережі та відновити електропостачання за особовим рахунком ОСОБА_2 ; 2) стягнути з Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» солідарно на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 30000, 00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 30.08.2002 року. З моменту проживання в квартирі позивач безперервно користується послугами електропостачання. Позивач не укладала письмового договору про надання послуг з електропостачання, але відповідно до п. 6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕП №312 від 14.03.2018 року та п. 2.1.6 даних Правил, договори про постачання електроенергії вважаються укладеними з АТ «Харківобленерго», а з 01.01.2019 року з ПрАТ «Харківенергозбут», шляхом сплати за послуги та фактичним їх споживанням. Також, пунктом 6 Правил передбачено, що у разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів та нормами законодавства про електроенергетику, сторони керуються вимогами чинного законодавства. Особовий рахунок № НОМЕР_3 було відкрито на дівоче прізвище позивача « ОСОБА_3 ». Прізвище було змінено у зв`язку із укладанням шлюбу 10.01.1986 року, актовий запис №42. В 2007 році АТ «Харківобленерго» звертався з позовом до ОСОБА_1 щодо претензій за електропостачання квартири. В 2015 році АТ «Харківобленерго» звертався за видачею судового наказу до ОСОБА_1 щодо електропостачання квартири. 10.09.2019 року раптово було припинено електропостачання позивачу, шляхом примусового від`єднання (відключення) мережі електропостачання від квартири позивача за вказаною адресою. Позивач не була присутня при процедурі від`єднання, ніяких документів, що передують такому припиненню надання електропостачання, не отримувала та не підписувала. Про припинення електропостачання дізналась вдень вказаного дня, коли отримала дзвінок з охоронного агентства «Кратос» про припинення роботи сигналізації. Процедура відключення передбачена главою VII Правил та вимагає від оператора системи або електропостачальника визнання певних підстав такого відключення, а також дотримання певної процедури відключення. Така процедура зазначена в п. 7.5 даної Глави, враховує умову попередження споживача (за 5 або 10 днів в залежності від суб`єкта відключення), яка надається останньому окремим письмовим повідомленням, в якому зазначається підстава, дата і час, з якого електропостачання буде припинено, а також ПІБ відповідальної особи, якою оформлено попередження. Датою отримання попередження вважається дата особистого вручення споживачеві під його підпис або інші юридичні факти, від дати яких відліковується строк в 5 або 10 днів. В разі, якщо підставою відключення визнано заборгованість споживача, даний пункт Правил вимагає зазначити в попередженні суму заборгованості та період її утворення. Позивач вказує, що не отримувала попередження. Щодо підстав відключення позивачу не відомі і на теперішній час. Позивач заперечує будь-яку заборгованість, регулярно сплачує за послуги електропостачання відповідно до показників облікового засобу. Позивач вважає, що відключення квартири 10.09.2019 року від електропостачання є незаконним та таким, що не підлягає поновленню та відшкодування моральної шкоди. Позивач зазначає, що зверталась до АТ «Харківобленерго» з претензіями щодо незаконного відключення та з вимогами щодо відновлення електропостачання. У відповідях було зазначено, що відключення було проведено на підставі заяви на відключення побутових споживачів-боржників, наданої ПрАТ «Харківенергозбут», також було зазначено, що позивач має заборгованість в розмірі 6 777,88 грн. станом на 01.01.2019 року. Оскільки позивач заперечує будь-яку наявну заборгованості зі сплати послуг за електроенергію, щомісяця сплачує за спожиту електроенергію відповідно до даних облікового засобу, тому порушення вчинене відповідачами шляхом раптового та безпідставного припинення надання послуги з електропостачання, здійсненого всупереч зазначеному в Правилах порядку, є таким, що тягне за собою необхідність відновити становище, а саме приєднати квартиру до електропостачання та відновити його. Позивач також просить стягнути в солідарно порядку з відповідачів моральну шкоду, в якості відшкодування моральних страждань, спричинених діями відповідачів, пов`язаних з порушенням режиму харчування та прийому ліків, режиму контролю показників цукру та артеріального тиску, страхів за своє життя від погіршення стану здоров`я та неможливості вчасно звернутися за медичною допомогою за відсутності мобільного та стаціонарного зв`язку в разі їх розрядки, страхами беззахисності від грабіжників в силу припинення роботи сигналізації тощо.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.11.2019 року цивільну справу передано на розгляд до Комінтернівського районного суду м. Харкова за підсудністю.

Постановою Харківського апеляційного суду від 23.12.2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 задоволені, ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.11.2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року відкрито провадження у вказаній справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

19.02.2020 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно змісту вказаної заяви позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів 3 000 000,00 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Дзержинського районного суд ум. Харкова від 19.02.2020 року здійснено перехід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харкіенергозбут» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та продовжено розгляд справи за стадії підготовчого засідання.

07.04.2020 року від представника відповідача Акціонерного товариства «Харківобленерго» - Кірєєва І.М. до суду надійшов відзив на позов, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначено, що позивач у позовній заяві визнає, що перебуває з відповідачами у договірних відносинах, що виникли шляхом сплати за послуги та фактичного їх споживання. 10.09.2019 року на підставі «Заявки на відключення побутових споживачів-боржників ПрАТ «Харківенергозбут» за серпень 2019 року від 08.08.2019 №17/РЦ-02-238 та «заяви на скасування відключення побутових споживачів ПрАТ «Харківенергозбут» від 27.08.2019 року, квартиру позивача було відключено від електропостачання. На момент відключення квартири, заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_3 , відкритим в АТ «Харківобленерго» складала 6 777,89 грн. Про відключення електричної енергії за заборгованість у сумі 882 грн., що утворилась за особовим рахунком № НОМЕР_3 , відкритим в ПрАТ «Харківенергозбут» у період часу з травня 2019 року по червень 2019 року, позивача було повідомлено відповідним повідомленням від 09.08.2019 року №7369527. На комісію зі спірних питань управління інформаційної політики та роботи зі споживачами АТ «Харківобленерго» від Інспекції Держенергонагляду у Харківській області та відділу НКРЕКП у Харківській області надійшли звернення ОСОБА_1 щодо відключення від електричної енергії її квартири та відмову АТ «Харківобленерго» у наданні інформації щодо заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_3 та причини її виникнення. 02.10.2019 року за участі заявниці ОСОБА_1 було проведено комісію ІКВ УІПРС по розгляду її звернень по суті, за результатом якої комісією прийнято рішення, оформлене протоколом №73 від 02.10.2019 року. Комісією зі спірних питань ІКВ УІПРС порушені у звернення питання були розглянуті та вирішено здійснити заявниці ОСОБА_1 та відповідачам по справі конкретні дії для врегулювання правовідносин. АТ «Харківобленерго» на виконання п. 2 протокольного рішення ІКВ УІПРС листом від 07.10.2019 року №01-40/11065 на ім`я ОСОБА_1 направило для ознайомлення та підписання акт звірки від 04.10.2019 року №3086129. Крім того, згідно до направлення на проведення перевірки №3394 від 06.11.2019 року Головного управління Держспоживслужби в Харківській області, виданого на підставі ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» та Наказу №3277 від 06.11.2019 у період часу з 13.11.2019 року по 26.11.2019 року здійснювався державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів у формі позапланової перевірки суб`єкта господарювання АТ «Харківобленерго» на підставі письмового звернення ОСОБА_1 . Згідно до акту Головного управління Держспоживчслужби в Харківській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №3394 від 26.11.2019 року в ході позапланової перевірки АТ «Харківобленерго» з питань, зазначених у зверненні ОСОБА_1 порушень не виявлено. Також представник відповідача зазначає, що в рахунок погашення заборгованості існуючої заборгованості на ос./рах. № НОМЕР_3 надійшла оплата 25.09.2019 року в розмірі 618,50 грн., 18.12.2019 року в розмірі 6 159,38 грн. Таким чином, згідно до акту звірки від 06.03.2020 року №3086129/06-03-20 заборгованість за спожиту електричну енергію по квартирі в АТ «Харківоленерго» відсутня. Факт підключення електричної енергії до квартири підтверджується складеним у присутності ОСОБА_1 актом технічної перевірки за №018974 від 18.12.2019, який був беззаперечно нею підписаний в той же день на місці його складання. Отже, АТ «Харківобленерго» за зверненнями та скаргами позивача перевірялася Інспекцією Держенергонагляду у Харківській області, Відділом НКРЕКП у Харківській області та Головним управлінням Держспоживслужби в Харківській області на предмет дотримання вимог законодавства, результатом чого стало складання відповідних документів, зі змісті яких вбачається законність дій АТ «Харківобленерго» як щодо відключення, так і щодо підключення електричної енергії у квартирі позивача, а тому очевидною є безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківолбенерго».

27.05.2020 року від представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Харквенергозбут» - адвоката Шемаєва В.В. до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву, згідно якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що за адресою: АДРЕСА_1 , на момент відокремлення функцій та передачі відповідної інформації до ПрАТ «Харківенергобут», договір укладено з ОСОБА_4 та, як наслідок, наразі договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з позивачем відсутній. Саме таку позицію підтверджено відділом НКРЕКП у Харківській області у листі від 03.11.2019 року №1191/19, який направлений на адресу відповідачів та позивача у цій справі. Комісією з розгляду спірних питань інформаційно-консультативного центру ПрАТ «Харківенергозбут» за участі представників відділу НКРЕКП у Харківській області та Інспекції Держенергонагляду у Харківській області 02.10.2019 року розглянуто скаргу позивача стосовно неправомірних, на її думку, дій ПрАТ «Харківенергозбут» та вирішено залишити скаргу ОСОБА_1 без розгляду. Оскільки за об`єктом споживалась електрична енергія та оплачувались рахунки за спожиту електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним. ОСОБА_1 з заявою щодо переоформлення особового рахунку до ПрАТ «Харківенергозбут» не зверталась. Саме на підставі зазначеного, ОСОБА_1 надавались відповіді про відмову надати інформацію по особовому рахунку, що оформлений на іншу особу. Розрахунки за використану електричну енергію з 01.01.2019 року проводяться на підставі показів засобу комерційного обліку електричної енергії, які передаються Товариству ОСР. Рекомендованим листом від 08.08.2019 року №490 ОСОБА_4 було направлено повідомлення про відключення постачання електроенергії у зв`язку із заборгованістю за спожиту електроенергію в сумі 882,00 грн. Згідно даних, які отримані з офіційного сайту Укрпошти, повідомлення про відключення постачання електроенергії надійшло до поштового відділення зв`язку, в якому обслуговується одержувач 10.08.2019 року. 10.09.2019 року за вищевказаною адресою працівниками Північного районного відділення АТ «Харківобленерго» було проведено відключення електропостачання. На адресу ПрАТ «Харківенергозбут» звернення стосовно невідповідності показів ЗКО до припинення постачання електричної енергії не надходило. Відсутність порушень з боку ПрАТ «Харківенергозбут» при відключенні електроустановки позивача також підтверджується актом від 26.11.2019 року №3393, який складений за результатами проведення заходу державного нагляду щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів. Виходячи з наведеного, у позивача відсутні підстави заявляти про незаконні дії ПрАТ «Харківенргозбут». Оскільки електроустановка позивача підключена 18.12.2019 року, вимога щодо підключення також не підлягає задоволенню. Також представник відповідача зазначає, що оскільки позивачем не доведена протиправна діяльність відповідача Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», вимоги про стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню.

02.06.2020 року від представника відповідача Акціонерного товариства «Харківобленерго» - Кірєєва І.М. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. Представник зазначає, що на момент відключення 10.09.2019 року квартири позивача від електропостачання, заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_3 , відкритим в АТ «Харківобленерго» складала 6 777,89 грн., однак відключення електропостачання квартири відбувалось 10.09.2019 року на підставі «заявки на відключення побутових споживачів-боржників ПрАТ «Харківенергозбут» за серпень 2019 року від 08.08.2019 року №17/РЦ-02-238 та «заявки на скасування відключення побутових споживачів ПрАТ «Харківенергозбут» №14/1782 від 27.08.2019 року. Згідно до вказаних документів ПрАТ «Харківенергозбут» відключення квартири позивача від електропостачання відбулось через наявну заборгованість у розмірі 882,00 грн., що утворилась у період часу з травня 2019 року по червень 2019 року, про що позивача було письмово повідомлено відповідним повідомленням від 09.08.2019 року №7369527. Таким чином, на день відключення квартири позивача від електропостачання, заборгованість існувала як на особовому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому в АТ «Харківобленерго» (у розмірі 6 777,89 грн.), так і на особовому рахунку № НОМЕР_3 в ПрАТ «Харківенергозбут». Також представник відповідача зазначає, що відсутність у справі будь-яких документів-доказів щодо наявності обставин, які підлягають обов`язковому з`ясуванню при вирішення справи, а саме: наявності моральної шкоди позивача, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні, унеможливлює стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 з відповідача АТ «Харківобленерго», лише з тієї підстави, що позивач має певні захворювання та вважає відключення квартири протиправними.

05.06.2020 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач вказує, що заперечує будь-які оплати суми у розмірі 6 159,38 грн., адже не визнавала та не визнає ніякої заборгованості, також заперечує будь-яку спонсорську допомогу та інше. Заявка на відключення містить посилання на заборгованість позивача станом на кінець серпня 2019 року у розмірі 882,00 грн., натомість розрахункова квитанція містить іншу суму 6 777,90 грн. станом на той же час. Акт звірки від 06.03.2020 року не є чинним, оскільки не підписаний позивачем, як споживачем, тому з нього не можливо встановити хто, що і з ким звіряв та які результати отримані. Прохання відновити електропостачання не містить дати складання такого документу, відповідно до чого не можливо встановити коли прохали відновити електропостачання. Довідка про заборгованість позивача, що існувала на думку відповідачів, станом на 2015 рік, не стосується предмету доказування.

23.06.2020 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.10.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дій, відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 09.02.2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.10.2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

31.01.2024 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про збільшення суми позовних вимог, згідно прохальної частини якої просить суд: збільшити позовні вимоги по відшкодуванню матеріальної шкоди на суму 24 344,00 грн., які нанесені ПрАТ «Харківенергозбут» та моральної шкоди збільшити до 6 млн грн.

04.03.2024 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення суми позовних вимог, згідно прохальної частини якої просить суд: збільшити розмір по відшкодуванню моральної шкоди на 10 млн грн.

21.03.2025 року від представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Хакрівенергозбу» - Ткаченко А.В. до суду надійшли заперечення на заяву про збільшення суми позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.03.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином.

Щодо неявки позивача суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , обізнана та своєчасно повідомлена про дату та час судових засідань.

Суд неодноразово сприяв позивачу у реалізації її прави, визначених ЦПК України.

Згідно статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, з`являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до частини 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно частини 2 статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Частиною 5 статті 12 ЦПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 129 Конституції України, розумні строки розгляду справи судом є однією з основних засад судочинства.

Враховуючи той факт, що позивач є ініціатором судового розгляду, не позбавлена можливості приймати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, користується своїм правом на захист, а саме інтереси останньої представляє адвокат, враховуючи тривалий розгляд справи, а також те, що позивач неодноразово подавала заяви про відкладення слухання справи, що свідчить про зловживання своїми правами, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами та визнає причини неявки позивача ОСОБА_1 неповажними.

В судовому засіданні представник відповідача Акціонерного товариства «Харківобленерго» Григоренко Ю.Є. та представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» - Ткаченко А.В. заперечували проти задоволення позовних вимог, з підстави, викладених у відзивах та просили відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і для вирішення спору по суті, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Під час судового розгляду судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.08.2002 року за реєстраційним №1578, позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Згідно довідки завідуючої Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Харкова Жадан Р., встановлено, що 10.01.1986 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , актовий запис №42. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « ОСОБА_7 », дружини « ОСОБА_7 ». Вказаний шлюб було розірвано Дзержинським відділом РАЦС м. Харкова 14.03.1990 року.

Факт реєстрації позивача за вищевказаною адресою підтверджується в тому числі копією паспорту серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 .

Між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Харківобленерго» виникли фактичні договірні відносини з постачання споживачу ОСОБА_1 електричної енергії на підставі вчинення взаємних конклюдентних дій, які полягали у підключенні до електромережі квартири АДРЕСА_2 , відкритті особового рахунку № НОМЕР_3 на ім`я споживача, частковій оплаті вартості фактично спожитої електричної енергії.

Позивачем не спростовано той факт, а навпаки підтверджено, що остання перебуває з Акціонерним товариством «Харківобленерго» та Приватним акціонерним товариством «Харківенергозбут» у договірних відносинах, що виникли шляхом сплати за послуги та фактичного їх споживання.

Законом України «Про ринок електричної енергії» з 01.01.2019 року відповідно до укладених договорів Акціонерне товариство «Харківобленерго» надає послугу з розподілу електричної енергії, а Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» є постачальником електричної енергії.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії», з 01.01.2019 року Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2018 року №505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268.

Згідно з пунктом 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Відповідно до статті 6, 63 та пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону НКРЕКП постановою від 26.10.2018 року №1268, затверджено Методичні рекомендації щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону покладається виконання функцій універсальної послуги на закріпленій території.

Відповідно до п. 3 Методичних рекомендацій, Акціонерне товариство «Харківобленерго» визначило та сформувало перелік споживачів, які належать до категорії побутових та малих непобутових споживачів.

Згідно повідомлення, електроустановка відключена 16.10.2019 року, місце відключення «от коробки распределителя тип ПО: СОЕА09М2/№ПО: 696293/ год выпуска: 2014». Показання 029148/Пломба ГП: 4 кв. 2014 рік.

Позивачем ОСОБА_1 11.09.2019 року подано скаргу до керівника Акціонерного товариства «Харківобленерго».

Листом в.о. директора з інформаційних технологій та зв`язку за №06-40/10266 від 19.09.2019 року, ОСОБА_1 повідомлено, що за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_5 на інше ім`я. Зокрема було зазначено, що скарга щодо відключення електричної енергії надіслана за належністю до ПрАТ «Харківенергозбут» і підключення буде проведене по факту надходження до АТ «Харківобленерго» «заявки на підключення побутових споживачів-боржників ПрАТ «Харківенергозбут». Також вказано, що станом на 01.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 існує заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 6 777,88 грн., що для АТ «Харківобленерго» є підставою для проведення відключення за умови відсутності заборгованості перед постачальником ПрАТ «Харківобленерго».

Листом №01-17-РЦ/02-7257 від 19.09.2019 року в.о. генерального директора ПрАТ «Харківенергозбут», Розову А.Д. повідомлено, що на адресу ПрАТ «Харківенергозбут» надійшов лист від АТ «Харківобленерго» щодо звернення стосовно розрахунків за спожиту електричну енергію. Позивачу було повідомлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_3 відкрито на ім`я іншої особи. Зазначено, що інформація є конфіденційною, а тому у ПрАТ «Харківенергозбут» відсутні правові підстави для надання інформації щодо питань зі звернення.

Листом директора з правових питань АТ «Харківобленерго» за №04-50/10254 від 19.09.2019 року, ОСОБА_1 було повідомлено зокрема, що 10.09.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_5 , персоналом АТ «Харківобленерго» на підставі відповідного розпорядження було припинено електроживлення електроустановок споживача за заявкою електропостачальника ПрАТ «Харківенергозбут» через наявну заборгованість споживача за спожиту електричну енергію за цією адресою.

На комісію зі спірних питань управління інформаційної політики та роботи зі споживачами АТ «Харківобленерго» від Інспекції Держенергонагляду у Харківській області та відділу НКРЕКП у Харківській області надійшли звернення ОСОБА_1 щодо відключення від електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 та відмову АТ «Харківобленерго» у наданні інформації щодо заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_3 та причини її виникнення.

02.10.2019 року за участю ОСОБА_1 було проведено комісію ІКВ УІПРС по розгляду її звернень по суті, за результатом якої комісією прийняте рішення, оформлене протоколом №73 від 02.10.2019 року, згідно якого вирішено:

- для вирішення спірного питання, заявниці рекомендовано привести свої дії у відповідність п. ПРРЕЕ 2.1.7, звернутись до Північного РВ з документами, що підтверджують її особистість з прізвищем « ОСОБА_3 » та переоформити особовий рахунок № НОМЕР_5 на прізвище « ОСОБА_7 »;

- учасники роздрібного ринку електричної енергії за ініціативою однієї зі сторін мають підписати акт звірки спожитої та сплаченої електричної енергії по особовому рахунку № НОМЕР_5 відповідно до фактичних показів засобу вимірювання станом на 01.01.2019 рік згідно з п. 9.6.3;

- після оплати споживачем заборгованості за спожиту електричну енергію та надходження до АТ «Харківобленерго» звернення від електропостачальника «Заявки на підключення побутових споживачів-боржників ПрАТ «Харківенергозбут», оператор системи розподілу має відновити електроживлення споживача за адресою: АДРЕСА_1 , за умови оплати послуг з підключення;

- спірні питання, які виникають між відповідними учасниками роздрібного ринку щодо проведення розрахунків за електричну енергію, надані послуги оператора системи чи постачальника послуг комерційного обліку, вирішуються сторонами укладених договорів в установленому законодавством порядку, у тому числі шляхом переговорів або в судовому порядку, згідно п. 4.35 розділу ІV ПРРЕЕ.

Із вказаного можна дійти висновку, що комісією зі спірних питань ІКВ УІПРС порушені у зверненні ОСОБА_1 питання були розглянуті та надані ОСОБА_1 , Акціонерному товариству «Харківобленерго» та Приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» конкретні дії для врегулювання правовідносин.

Листом генерального директора Акціонерного товариства «Харківобленерго» за №01-40/11065 від 07.10.2019 року на ім`я ОСОБА_1 направлено для ознайомлення та підписання акт звірки від 04.10.2019 року №3086129.

Також, згідно направлення на проведення перевірки №3394 від 06.11.2019 року Головного управління Держспоживслужби в Харківській області, виданого на підставі статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» та наказу №3277 від 06.11.2019 року у період часу з 13.11.2019 року по 26.11.2019 здійснювався державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів у формі позапланової перевірки суб`єкта господарювання Акціонерного товариства «Харківобленерго» на підставі письмового звернення ОСОБА_1 .

Згідно акту Головного управління Держспоживслужби в Харківській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №3394 від 26.11.2019 року, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів АТ «Харківобленерго» з питань, зазначених у зверненнях ОСОБА_1 , порушень не виявлено.

Згідно акту Головного управління Держспоживслужби в Харківській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №3393 від 26.11.2019 року, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів Приватного акціонерного товариства «Харківобленерго» з питань, зазначених у зверненнях ОСОБА_1 , порушень не виявлено

Згідно довідки абоненту по особовому рахунку № НОМЕР_5 , поточний борг 0,00 грн. Також у вказаному розрахунку зазначено, що 25.09.2019 року внесено суму 618,50 грн. за період з 19.08.2019 року по 19.08.2019 рік та суму 6 159,38 грн. 18.12.2019 року за період з 19.12.2019 року по 19.12.2019 рік за послуги з електропостачання.

Тобто, станом на день подачі позову до суду та під час розгляду справи, позивачем було визнано той факт, що остання має заборгованість перед відповідачами за послуги з електропостачання, що підтверджується відповідними оплатами.

Відповідно до акту звірки №3086129 від 04.10.2019 року, заборгованість за спожиту електричну енергію по квартирі АДРЕСА_2 в АТ «Харківобеленрго» відсутня.

Підставою для відключення постачання електроенергії ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 стало те, що за наявності заборгованості перед ПрАТ «Харківенергозбут» у сумі 882,00 грн., яка утворилась на показання ЗКО від 01.07.2019 року «029025» за вказаною адресою.

Підставою для підключення позивача до електромережі стала письмова заява керівника Північного РРСЦ від 18.12.2019 року, згідно якої встановлено, що у зв`язку з оплатою компенсації відключення та підключення за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт підключення електричної енергії до квартири АДРЕСА_2 (особовий рахунок № НОМЕР_3 ), підтверджується також актом технічної перевірки №018974 від 18.12.2019 року, який був складений у присутності ОСОБА_1 та був підписаний останньою.

Суд зауважує, та під час судового засідання 14.10.2024 року позивач ОСОБА_1 підтвердила той факт, що квартиру позивача підключено до електромережі.

Тобто, із вказаного слідує, що позивач не заперечує проти підключення квартири до електромережі та належними доказами не спростованого цього факту.

За допомогою сервісу АТ «Укрпошта» споживачу рекомендованим листом від 08.08.2019 року за трек номером №490 ОСОБА_4 направлено повідомлення про відключення постачання електроенергії у зв`язку із заборгованістю за спожиту електроенергію в сумі 882,00 грн.

Відповідачем ПрАТ «Харківенергозбут» доведено, що повідомлення про відключення постачання електроенергії надійшло до поштового відділення зв`язку позивача 10.08.2019 року, що підтверджується відстеженням по трекінгу №490.

Внаслідок чого, 10.09.2019 року працівниками Північного районного відділення АТ «Харківбленерго» було проведено відключення електропостачання.

Відповідно до п. 7.5 (пп. 2) ПРРЕЕ припинення повністю або часткове постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше, ніж за 10 робочих днів до дня відключення.

Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і чс, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділення зв`язку, у якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється.

Таким чином, враховуючи докази, які надані відповідачами, суд дійшов до висновку, що відключення від електропостачання електроустановки позивача за заявою про відключення ПрАТ «Харківенергозбут» було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства та в передбачений для цього строк.

На час виникнення правовідносин між позивачем та відповідачами щодо відключення електричної енергії відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажом, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам, регулювалися Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №310, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №311.

Згідно п. 2 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01.12.2018 року, шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формо, наведеною у додатку до цієї постанови.

Згідно п. 4 Постанови НКРЕКП №312, направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії.

При цьому, договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу оператору системи розподілу (ОСР), та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається )надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

У разі настання будь-якої з перелічених умов, договір вважатиметься укладеним, тобто повернення заяви-приєднання не є обов`язковим.

Доводи позивача про те, що остання не укладала із відповідачами будь-яких договорів про постачання електричної енергії не відповідає дійсності, оскільки спростовується матеріалами справи, а саме: квитанціями, які надані позивачем про оплату послуг з електропостачання, які надходили на рахунок ПрАТ «Харківенергозбут»; довідкою абонента по особовому рахунку № НОМЕР_5 , з якої вбачається, що позивач проводила оплати з постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 11.5.12 Постанови №310 про затвердження Кодексу системи розподілу, Електропостачальник має право звернутися до ОСР щодо припинення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії), з яким електропостачальником укладено договір про постачання електричної енергії. У зверненні електропостачальник повинен, зокрема, зазначити дані, що ідентифікують відповідного споживача електричної енергії (EIC-код), та причину (підставу) припинення електроживлення такого споживача електричної енергії.

ОСР не має права вимагати від електропостачальника обґрунтування причини (підстави) припинення електроживлення, якщо вона відповідає випадкам, визначеним Правилами роздрібного ринку електричної енергії. У випадках, не передбачених Правилами роздрібного ринку електричної енергії, ОСР має право відхилити звернення електропостачальника, про що повідомляє електропостачальника протягом 2 робочих днів з дати отримання звернення.

Доказів того, що ОСОБА_1 зверталась із заявами до відповідача про припинення електроживлення, матеріали справи не містять.

Оскільки за об`ємом споживалась електрична енергія та оплачувались рахунку за спожиту електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним.

Згідно з вимогами статті 633 ЦК України, публічний є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Як було встановлено вище, ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії, яку постачає АТ «Харківобленерго» за адресою: АДРЕСА_1 шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_3 .

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача на отримання вчасно та належної якості житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

За змістом п. 4.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Згідно з п. 4.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 2 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Приписами статті 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до статті 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Тобто, судом встановлено, що відключення позивача від електроживлення відбулось саме з вини останньої, оскільки ОСОБА_1 не вносила своєчасно оплату за електричну енергію.

Порушень з боку відповідачів Акціонерного товариства «Харківобленерго» та Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» при відключенні електроустановки позивача не встановлено, оскільки даний факт підтверджується актами №3393 та №3394 від 26.11.2019 року, складеними за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів.

Позивач не оскаржувала вказані акти.

Таким чином, вимога позивача про визнання дій відповідачів Акціонерного товариства «Харківобеленерго» та Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» неправомірними не підлягає задоволенню, оскільки спростовується наданими відповідачами доказами.

Також у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що відповідачам відомо, що «Халанська» та «Розова» - одна і так ж сама особа.

З цього приводу суд звертає увагу позивача на наступне.

Переоформлення особового рахунку відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання (п. 3.2.5 ПРРЕЕ).

Згідно з п. 3.2.10 та п. 3.2.11 ПРРЕЕ, разом із заявою-приєднанням, споживач постачальника універсальних послуг надає такі документи:

- для фізичних осіб: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті);

- копію документа, яким визначено право власності чи користування (оренда, позичка, управління тощо) на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта);

- у визначених законодавством випадках копію декларації (повідомлення) про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) та постачання електричної енергії на будівельні майданчики, якщо наявність такого дозволу є обов`язковою або зазначені документи вимагаються законодавством у сфері містобудування) та/або у визначених законодавством випадках копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок);

- документи, що підтверджують наявність договору, укладеного з оператором системи на послуги розподілу (передачі) електричної енергії (паспорт точки розподілу (передачі), інформацію про присвоєний ЕІС-код).

Будь яких доказів того, що ОСОБА_1 зверталась до відповідачів із заявами про переоформлення особового рахунку у зв`язку зі зміною прізвища, останньою не надано.

Позовна вимога про зобов`язання поновити приєднання квартири до електромережі та відносити електропостачання також не підлягає задоволенню, оскільки факт підключення квартири АДРЕСА_2 підтверджується актом технічної перевірки №018974 від 18.12.2019 року та не заперечується позивачем.

Тобто, із вказаного слідує, що в цій частині позовних вимог відсутній предмет спору.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Врахувавши викладене, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, провадження № 61-3438сво21, зазначив, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» у контексті пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Визначення (зміна) предмета, підстав позову у спорі це право, яке належить виключно позивачу. Натомість установлення обґрунтованості позову це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи.

Тобто суд не вправі закривати провадження у справі з тих підстав, що по суті позов необґрунтований та має заявлятися з використанням іншого способу захисту в порядку іншого судочинства, або ж не порушені права позивача.

При цьому, якщо права позивача не порушені, то це також є підставою для відмови в позові, а не підставою для закриття провадження у справі (пункт 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 757/23249/17, провадження № 14-95цс22).

На підставі наведеного та враховуючи те, що відповідачами здійснено підключення квартири АДРЕСА_2 , а тому у позивача відсутній обов`язок щодо зобов`язання відповідачів вчинити певні дії, вказане є підставою для відмови в задоволені позовних вимог в частині підключення квартири до електромережі.

Щодо позовних вимог щодо стягнення в солідарному порядку з відповідачів моральної шкоди у розмірі 10 000 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Правовідносини, які склались між позивачем та відповідачами, випливають з договірних відносин до 01.01.2019 щодо користування електричної енергії, а з 01.01.2019 року з розподілу електричної енергії за адресою позивача: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що на вказані правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

За змістом статті 611 ЦК України, частини 4 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди слід встановити наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), ступінь її вини

При цьому встановлення прямого причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Частиною другою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Отже, за змістом наведеної норми зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає лише за умови, що ця шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). Тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

В пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки вчинення відповідачами протиправної дії чи бездіяльності по відношенню до позивача, останньою жодним чином не доведено, як і не доведено вчинення відповідачами неправомірних дій що спричинили шкоду позивачу, отже позовна вимога про стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди є безпідставною, а відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Необхідною умовою для відшкодування моральної шкоди є доведення позивачем перед судом факту протиправної поведінки відповідача, наявність самої моральної шкоди, її розмір та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Судом досліджено докази та встановлені обставини на підставі яких дійшов висновку, що не було доведено усіх складових цивільно-правової відповідальності та відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки ці вимоги є недоведеними.

Позивач не надавав докази спричинення йому діями відповідача моральної шкоди, що виключає його право на її відшкодування.

Як роз`яснено в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Враховуючи все вище викладене, оскільки позивачем не доведено позовних вимог, а саме того факту, що відповідачами будь-якими протиправними діями завдано позивачу моральної шкоди, позивач не надала до суду належних та допустимих доказів завдання моральної шкоди, судом встановлено той факт, що відключення електроенергії відбулось саме з вини позивача, оскільки остання своєчасно не внесла оплату за спожиту електричну енергію, вимога про відшкодування моральної шкоди вмотивована лише наявністю ревних захворювань, які характерні для людини похилого віку, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Позивач під час подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, витрати по сплаті судового збору необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На підставі частини 1 статті 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.04.2025 року.

Головуючий суддя: