КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 359/8428/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5668/2025Головуючий у суді першої інстанції -Журавський В.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 14 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між нею та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життяОСОБА_2 з відповідачем не склалося внаслідок діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім`ю. ОСОБА_2 переконана, що збереження сім`ї та подальше спільне життя з відповідачемє неможливими, а тому просла розірвати шлюб.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №328, розірвано.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення позивачки розірвати шлюб є передчасним і зумовлено непорозуміннями, які виникають у всіх під час шлюбу. Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно не скористався своїм правом надати сторонам строк для примирення, що могло б сприяти збереженню шлюбу. Також скаржник наголошує на важливості збереження шлюбу для забезпечення нормального бачення у дітей про сім`ю та про родинні стосунки.

27 грудня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від позивачки ОСОБА_2 надійшла заява про відмову від позову.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, клопотання позивача про відмову від позову, дійшла висновку про закриття провадження у справі, з наступних підстав

Згідно із частиною третьою статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 49 та частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, позивач має право відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Така відмова може бути викладена як у заяві по суті справи, так і в окремій письмовій заяві.

Згідно частин 1, 2 статті 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Заява позивачки ОСОБА_2 про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України, не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Підстав для відхилення заяви про відмову від позову та неприйняття такої відмови судом апеляційної інстанції не встановлено.

У заяві зазначено, що наслідки відмови від позову, передбачені статтею 256 ЦПК України, стороні відомі та зрозумілі.

Подання заяви про відмову від позову є реалізацією позивачем його диспозитивних прав, передбачених нормами ЦПК України (Постанова Верховного Суду від 20.10.2020 року в справі №2-2394/2009).

Відповідно до п. 3 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття відмови ОСОБА_2 від позову із одночасним визнанням нечинним рішення суду першої інстанції та закриттям провадження у справі.

При цьому, колегія суддів роз`яснює, що у відповідності до вимог частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 206, 373, 374, 383, 384, 389 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Визнати нечинним рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2024 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу- закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач

Судді