Справа № 212/5398/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю секретаря судового засідання Крутиголови В.О., представниці позивача Ющенко В.В., представника відповідачів Соловйова Є.І., , розглянувши в залі суду в місті Кривому Розі в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення. Мотивуючи свою заяву тим, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання та реєстрації відповідачів: АДРЕСА_1 . Відповідачі не здійснюють оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.10.2019 року по 30.04.2023 року у розмірі 43 970 грн. 99 коп.. АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» звернулися до суду із заявою про зміну предмету позову, оскільки відповідач ОСОБА_2 24.01.2023 року знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою і зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до республіки Польща. Просили стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за період з 01.10.2019 року по 24.01.2023 року в розмірі 41054, 29, інфляційні витрати 2435, 63 гривень, 3% річних - 1078, 23 гривні, плату за абонентське обслуговування 112, 35 гривень, а всього 44680, 50 гривень. Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті за надану послугу з постачання теплової енергії за вказаною адресою за період з 25.01.2023 року по 30.04.2023 року у сумі основного боргу 2916, 70 гривень, плату за абонентське обслуговування 26, 49 гривень, а всього 2943, 19 гривень. Також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп.

Заочним рішенням від 09.10.2023 року позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» суму заборгованості по оплаті за централізоване опалення з 01.10.2019 року по 24.01.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 41054, 29, інфляційні витрати 2435, 63 гривень, 3% річних - 1078, 23 гривні, плату за абонентське обслуговування 112, 35 гривень, а всього 44680, 50 гривень. Стягнуто з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість по оплаті за надану послугу з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період з 25.01.2023 року по 30.04.2023 року у сумі основного боргу 2916, 70 гривень, плату за абонентське обслуговування 26, 49 гривень, а всього 2943, 19 гривень. Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684 гривня, тобто по 1342 гривень 00 копійок з кожного.

Ухвалою суду від 03.03.2025 року скасовано заочне рішення та справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні представниця позивача ОСОБА_3 просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача посилався на те, що за адресою АДРЕСА_1 з 19.03.2012 року КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води не надаються, оскільки встановлено автономне опалення. Проте, до теперішнього часу особовий рахунок № НОМЕР_1 не закрити, теплове навантаження не знято, КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» до жовтня 2013 року продовжувало здійснювати нарахування за послуги з централізованого опалення , а з жовтня 2013 року нарахування здійснює АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» за послуги з централізованого опалення, які з березня 2012 року не надаються, що порушує права відповідачів. На підтвердження вказаного до матеріалів справи долучили висновок будівельно технічного дослідження № 21-15 від 08.04.2015 року. Додатково зазначили, що КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» на підставі акту було встановлено ненадання послуг у зв`язку з тим, що абонентом здійснено відключення від мереж централізованого опалення з 19.03.2012 року шляхом демонтування відповідних опалювальних пристроїв.

Представниця позивача в письмових запереченнях зазначила, що послуги з теплопостачання надавались Відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 безперервно, зокрема і в період з 01.10.2019 року по 30.04.2023 року, що підтверджується актами про подачу теплоносія та актами про припинення подачі теплоносія, відповідно на початку опалювального сезону, та в кінці опалювального сезону (копії актів додаються). Позивач виконав свої зобов`язання, а Відповідачі зобов`язані оплатити отримані послуги. Згідно із наказом № 532 від 03.09.2013 року відбулася передача об`єктів теплопостачання від КПТМ «Криворіжтепломережа» до ДП «Криворізька теплоцентраль». КПТМ «Криворіжтепломережа» не надавала підтверджуючих документів АТ «Криворізька теплоцентраль» щодо встановлення автономного опалення по особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1 . Звертаємо окремо увагу Суду, що при передачі об`єктів теплопостачання: від Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» інформація щодо облаштування автономного індивідуального опалення за зазначеною адресою та зняття з обліку не надходила. Варто зазначити, що АТ «Криворізька теплоцентраль» не є правонаступником КПТМ «Криворіжтепломережа», тому правових підстав вчиняти дії від імені або в інтересах КПТМ «Криворіжтепломережа», АТ «Криворізька теплоцентраль» не має. При цьому надані Відповідачем документи, лише підтверджують факт самовільного відключення квартири відповідачів від мережі централізованого опалення, зокрема: Відповідач надає лист Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради вих. № 396/8 від 06.02.2006 на відключення від системи теплопостачання квартири за адресою: АДРЕСА_1 при умові влаштування альтернативного джерела опалення. Згідно із наданого листа від Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради від № 396/8 від 06.02.2006 встановлено, що для виконання автономної системи споживачу потрібно було отримати в АТ «Криворіжгаз» технічні умови та проект, розроблений проектною організацією. При цьому роботи з монтажу відповідно до проекту виконання автономної системи опалення мають бути виконані після завершення опалювального сезону 2005-2006 років. Таким чином, дане погодження мало строки виконання, які Відповідачем не були дотримані. Так як, Відповідачем не було виконано умови погодження на відключення від системи теплопостачання квартири за адресою АДРЕСА_1 у встановлений строк, після завершення опалювального сезону, то законодавчо встановлену процедуру відключення необхідно було починати спочатку, отже Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 хибно розцінили даний лист, як правомірну підставу для відключення від системи централізованого опалення, не передбачену Порядком від 22.11.2005 № 4. Навіть з пропуском строків, встановлених листом-погодження, отримані технічні умови АТ «Криворіжгаз» не були виконані у повному обсязі, зокрема пункт 8: - не отримано дозвіл на підключення газового обладнання системи автономного опалення до системи газопостачання будинку; - не погоджено робочий проект із власниками (співвласниками) системи газопостачання будинку, - директором КЖП не завірено погодження власників. Дозвіл діяв протягом одного року з моменту видачі, ОСОБА_5 не виконала умови на відключення від системи теплопостачання квартири за адресою АДРЕСА_1 у встановлений строк, після завершення опалювального сезону, то законодавчо встановлену процедуру відключення необхідно було починати спочатку. ОСОБА_5 не отримувала ані акт відключення від централізованого опалення, ані проект, розроблений проектною документацією на відключення від системи теплопостачання квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Дозвіл діяв протягом одного року з моменту видачі, ОСОБА_5 не було виконано умови на відключення від системи теплопостачання квартири за адресою АДРЕСА_1 у встановлений строк, після завершення опалювального сезону, то законодавчо встановлену процедуру відключення необхідно було починати спочатку. Відповідач не дотримався встановленого законом порядку відключення квартир від системи централізованого опалення і гарячого водопостачання. Таким чином, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Відключення від мереж централізованого теплопостачання окремих квартир (після 09 грудня 2007 року), а також відключення будинків без урахування оптимізованої схеми теплопостачання є порушенням вимог чинного законодавства. Якщо споживач має намір припинити отримання послуг з централізованого теплопостачання, він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання, але не окремого приміщення, а всього будинку, маючи при цьому альтернативне джерело опалення на будинок. Відтак, самовільне відключення споживача не може ототожнюватись з ненаданням послуги з вини теплопостачальної організації. Єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є Акт оформлений належним чином, затверджений комісією з розгляду питань про відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (постанова Верховного Суду від 02 квітня 2018 року у справі № 212/2214/15-ц). Відсутність у Відповідача законного Акту затвердженого рішенням комісії з розгляду питань щодо відключень споживачів від мереж ЦО і ГВ є підставою для продовження нарахування за комунальні послуги постачання теплової енергії.

Звернули увагу, що факт незаконності від`єднання квартири від мереж централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 вже досліджувався Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та Дніпровським апеляційним судом.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Відповідач ОСОБА_2 знятий з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 24.01.2023 року у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до Республіки Польща (а.с.16).

Будинок за адресою: АДРЕСА_2 перебуває на обслуговуванні у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», на вказану квартиру відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги централізованого опалення.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з жовтня 2019 року по квітень 2023 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 за послуги з опалення гарячого водопостачання, заборгованість станом на квітень 2023 року складає 43 970, 99 гривень (а.с. 9).

У зв`язку із зняттям з реєстраційного обліку відповідача ОСОБА_2 позивачем подано розрахунок заборгованості за період з 01.10.2019 року по 24.01.2023 року в розмірі 41054, 29 гривень.

Також надано розрахунок за період з 25.01.2023 року по 30.04.2023 року у сумі основного боргу 2916, 70 гривень.

Згідно листа Управління житлово комунального господарства виконкому міськ ради від 06.02.2006 року погоджено відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 при умові влаштування альтернативного джерела опалення. Для виконання автономної системи необхідно отримати: 1) технічні умови АТ «Криворіжгаз», 2) проект, розроблений проектною організацією. Після влаштування автономного опалення та опломбування газового лічильника звернутися для розірвання договору на постачання теплової енергії для розірвання договору на постачання теплової енергії до КП «Криворіжтепломережа» (а.с.52).

КП «Криворіжтепломережа» надано 03.12.2009 року за № 4488 технічні умови № 5623 для розробки проекту додаткового індивідуального опалення та системи гарячого водопостачання приміщення, що розташовано у житловому будинку, а саме кв. АДРЕСА_1 (а.с.53).

Стороною відповідача надано робочий проект 46/09.10- ОВ про реконструкцію діючої системи опалення в приміщенні двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.55-78).

Після чого відповідачкою було направлено звернення щодо виконання проекту реконструкції діючої системи опалення в приміщенні двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.79).

У відповідності до акту КП «Криворіжтепломережа» від 19.03.2012 року при обстеженні кв. АДРЕСА_1 встановлено, що наявний розрив в системі централізованого опалення та гарячого водопостачання; стояки за ізольовані поглиблені у стіну; система гарячого водопостачання демонтована; наявний пакет документів; в приміщенні встановлено автономне опалення, акт пломбування газового лічильника на електро (а.с. 80).

За № 4565/07 від 19.12.2014 року КП «Криворіжтепломережа» надало відповідь відповідачці щодо закриття особового рахунку їй необхідно сплатити заборгованість у розмірі 1 882, 01 гривня на особовий рахунок кв. АДРЕСА_1 , після чого вказаний особивий рахунок буде одразу закритий, теплове навантаження з 01.10.2013 року за вказаною адресою не використовується при нарахуванні (а.с.83).

До суду надано висновок будівельно-технічного дослідження № 21-15 щодо визначення відповідності виконаної реконструкції існуючої системи опалення квартири АДРЕСА_3 згідно з якого змонтована система індивідуального опалення від електричних мереж забезпечує нормований температурний режим для приміщень другої категорії. Квартира опалюється індивідуальною системою, підєднаною до електромереж. Стояки централізованого опалення, підвідні трубопроводи, радіатори опалення в квартирі не виявлено. Виявлено ізольовані стояки централізованого опалення, які є транзитними, заглиблені в утеплені стіни, тепловіддача на дотик не виявляється (а.с.84-91).

За вих. № 976/07 від 07.04.2015 року листом КП «Криворіжтепломережа» повідомлено, що підприємством на підставі акту було встановлено ненадання послуг у зв`язку з тим, що абонентом за адресою: кв. АДРЕСА_1 , здійснено відключення від мереж централізованого опалення з 19.03.2012 року шляхом демонтування відповідних опалювальних пристроїв (а.с. 95).

За вимогами ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

За правилами частини 6 статті 19 Закону України №2633-IV від 02 червня 2005 року «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 24 Закону України №2633-IV, споживач теплової енергії має право на вибір, одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі Правила).

Пунктом 24 Правил, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил) .

Згідно з пунктом 26 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 (далі Порядок №4, втратив чинність з 17.09.2019 року), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.

Як зазначає позивач, підприємство АТ «Криворізька теплоцентраль» стало виконавцем послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку АДРЕСА_4 , з 01.10.2019 року, тоді, як автономне опалення в квартирі відповідача було вже встановлено.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Представниця позивача посилалась на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 212/9476/14-ц за позовом ОСОБА_5 до державного підприємства Криворізька теплоцентраль, комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про зобов`язання вчинити певні дії, від 14 квітня 2015 року, яким в задоволені позову ОСОБА_5 відмовлено. Вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року. У цій справі відповідачка просила суд зобов`язати ДП «Криворізька теплоцентраль» списати заборгованість в сумі 4 340,63 грн яка обліковується на особовому рахунку позивача № НОМЕР_1 . Оскільки ОСОБА_5 сплатила борг другому відповідачу - КПТМ «Криворіжтепломережа» не наполягала на задоволені позову судом, в частині пред`явлених нею до даного відповідача вимог (а.с. 140-146).

Відповідно до частини другої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Визначаючи критерії преюдиційності судового рішення, важливо звернути увагу на те, що не має преюдиціального значення мотиви рішення, правова кваліфікація спірних правовідносин, а також оцінка судом конкретних обставин справи, які не оспорювалися. На цьому наголосила ВП ВС у постанові від 3 липня 2018 р. у справі № 917/1345/17. Аналогічні за змістом висновки також містяться і у постанові ВС у справі № 320/4938/17від 11.12.2019.

Мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин, надана іншим судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду і не має преюдиційного значення, а тому з огляду на висновки іншого суду, зокрема відмову у позові за недоведеністю за інший період виникнення заборгованості, предметом розгляду іншим судом не був спір щодо визнання договору укладеним чи зобов`язання укласти договір тощо, а тому таким рішенням встановлено не фактичні обставини, які просить врахувати учасник справи, а надана їх правова оцінка.

Проте у цій справі є інший предмет доказування постачання теплової енергії, а як наслідок, заборгованість ОСОБА_6 перед позивачем за інших обставин, у інший період - з жовтня 2019 року по квітень 2023 року, тому посилання на вказане судове рішення є необгрунтованим.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають преюдиціальності. Водночас преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин. Такі висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17 (провадження № 12-144гс18).

Суд виходить із того, що у принципі добросовісності, а саме: при реалізації прав і повноважень, закладений принцип неприпустимості зловживання правом, згідно з яким здійснення прав та свобод однієї особи не повинне порушувати права та свободи інших осіб. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами надання послуг з постачання теплової енергії доквартири, що належить ОСОБА_6 , та споживання її, а тому у позивача відсутні підстави для нарахування та стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію та за послуги абонентського обслуговування з відповідача у цій справі.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо в позові відмовлено, судові витрати покладаютьсь на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України,ст. ст. 525, 625, 901, 903 ЦК України, ЗУ «Про теплопостачання», ст. ст. 16, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, суд, -

ухвалив:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», , місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: відомості не надано, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: відомості не надано, останнє відоме місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 08.04.2025 року.

Суддя: І. Б. Чайкін