Справа № 562/187/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

"07" квітня 2025 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вир», про витребування земельної ділянки та скасування рішень держаного реєстратора, -

в с т а н о в и в:

У поданій в суд позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0089 площею 2,1520 га в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису 53231633) та витребувати у ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на її користь вказану земельну ділянку, обґрунтовуючи тим, що додаткової угоди до договори оренди з відповідачем не укладала.

Відзив на позов відповідач не подавав.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі.

При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що ОСОБА_1 з 17 червня 2008 року є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0089 площею 2,1520 га, яка розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №221662, виданим на підставі розпорядження голови Здолбунівської РДА Рівненської області №607 від 10 грудня 2007 року.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №408928613 від 21 січня 2025 року вбачається, що 18 серпня 2014 року державним реєстратором Локницької сільської ради Рівненської області Годун В.В. внесено запис за №53231636 про прийняте рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 71044020 від 09 січня 2024 року, договору оренди землі від 18 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 між ТОВ «Вир», за яким в оренду відповідача передається земельна ділянки з кадастровим номером :01:004:0089 строком на 5 років, тобто до 18 серпня 2019 року.

Додатковою угодою від 04 липня 2018 року було змінено орендаря на ТОВ «Західна агровиробнича компанія», а додатковою угодою від 19 березня 2024 року проджовжено строк договору оренди до 7 років , тобто до 31 грудня 2031 року.

Укладення з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» додаткової угоди від 19 березня 2024 року та її підписання позивач ОСОБА_1 заперечує, що підтверджується висновком експерта №СЕ-19/118-24/15016-ПЧ від 24 грудня 2024 року, та ці обставини відповідачем належними доказами не спростовані.

А відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч.2 ст.90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

За приписами ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За змістом ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 червня 2020 року в справі №145/2047/16-ц зазначено, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок.

Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №504/2864/13-ц, від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц, від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц, від 11.11.2019 у справі №487/10132/14-ц).

Оскільки відповідач володіє спірною земельною ділянкою за відсутності вчиненого правочину, суд вважає, що це є порушенням прав позивача як власника - позбавляє можливості позивача вільно розпоряджатися та користуватися земельною ділянкою, зокрема, передавати в оренду для обраного ним орендаря.

Відповідно до положень ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Оскільки з 16 січня 2020 року законодавцем виключено такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права, а наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право оренди земельної ділянки за відповідачем, яке не ґрунтується на укладеному договорі оренди землі, порушує права та законні інтереси позивача на користування та розпорядження своїм майном, то ефективним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішень державного реєстратора.

Аналогічна правова позиція міститься постанові Верховного Суду від 30 червня 2020 року в справі №992/3130/19.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.258-273, 280-284, 351 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати рішення державного реєстратора Локницької сільської ради Рівненської області Годун Віти Володимирівни, індексний номер 71044020 від 09 січня 2024 року, про державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0089 площею 2,1520 га.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (35601, Рівненська область, м.Дубно, провул.Центральний, 1, ) повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 ) земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0089 площею 2,1520 га, яка розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: