КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/652/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Левенця Б. Б.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування»,

на рішення Святошинського районного суду міста Києва у складі судді Петренко Н. О.

від 09 січня 2024 року

у цивільній справі № 759/17365/23 Святошинського районного суду міста Києва

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 68 810, 00 грн як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві. Також просив стягнути суму судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 04.12.2019 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № 3167/19-Т/К/06, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Вказував, що 02.11.2020 в м. Київ, на вул. Щусева, буд. 18/14, сталася ДТП за участю транспортного засобу «Scoda», д/н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Volkswagen», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм транспортного засобу «Scoda», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою патрульної поліції.

У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало 43 962,21 грн (22 819,19 грн було зараховано за програмою прямого врегулювання, 21 143,02 грн було відшкодовано ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»).

Проте, згідно Звіту № 568-20202 від 16.11.2020, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Tiguan» складає 43 351, 90 грн.

Таким чином, невідшкодованою частиною збитку на даний момент, залишається сума 21 143,02 грн, які підлягають стягненню з відповідача відповідно до статей 993 та 1194 ЦК України.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 09 січня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПрАТ СК «Арсенал страхування» 16 лютого 2024 року подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зазначає, що 02.11.2020 в м. Києві, на вул. Щусєва, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Дана ДТП сталась в результаті порушення ПДР водієм «Skoda» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Шевченківського районного суду міста Києва.

Внаслідок даної ДТП автомобілю «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , були спричинені значні механічні пошкодження. Вартість матеріального збитку згідно рахунків № 000228619 від 13.11.2020 та № 000230747 від 11.12.2020, наданого ТОВ «Автоцентр Київ» склав 43 962,21 грн. У зв?язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало на користь страховика 43 962,21 грн.

Зазначає, що 22 819 грн було зараховано за програмою прямого врегулювання.

21 143 грн було відшкодовано позивачем, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

Вважає, що оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Scoda», д.н. НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована у АТ «СК «Інго», ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до відповідача.

Звертає увагу суду про те, що разом з відповіддю на відзив було надано розрахунок страхового відшкодування в рамках угоди про пряме врегулювання, як доказ зарахування 22 819 грн 19 коп. за програмою прямого врегулювання. АТ «СК «ІНГО» здійснило своє зобов?язання шляхом зарахування коштів по прямому врегулюванню збитків.

На адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від адвоката Годні А. А., діючого в інтересах ОСОБА_1 , де він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін.

Вказує, що прохання позивача в апеляційній скарзі щодо необхідності в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача суми 21 143 грн 02 коп., не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в суді першої інстанції позовні вимоги були пред`явленні на суму 68 810 грн 00 коп.

На момент ДТП у відповідача була застрахована його цивільно-правова відповідальність, однак позивач, всупереч чинному законодавству та усталеній судовій практиці Верховного Суду, не звертався до страховика (АТ «СК «Інго») із заявою про виплату страхового відшкодування та помилково пред`явив позов до страхувальника ( ОСОБА_3 ), а не до страховика.

Зазначає, що позивачем надано докази про прийняття ним рішень щодо сплати суми 21 143 грн 02 коп., а також надано докази про сплату зазначеної суми на рахунок СТО. Докази про сплату позивачем платежу в сумі 43 962 грн 21 коп., та/або платежу в сумі 41 017 грн 58 коп., та/або платежу в сумі 40 482 грн 98 коп., та/або платежу в сумі 43 351 грн 90 коп., матеріали справи не містять.

Крім того, адвокатом Годнею А. А., який діє в інтересах ОСОБА_1 подано заяву про стягнення судових витрат, де він просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн.

На адресу Київського апеляційного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, де він просить задовольнити позовні вимоги частково та стягнути 21 143 грн 02 коп. Зазначає, що АТ «СК «Інго» здійснило своє зобов`язання шляхом зарахування коштів по прямому врегулюванню збитків.

Також на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про долучення запиту ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до Моторного-транспортного страхового бюро та відповідь на даний запит.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки дана справа є малозначною, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги на рішення суду від 09 січня 2024 року в порядку письмового провадження без виклику учасників справи, що підтверджується звітом про доставку копії ухвали про відкриття апеляційного провадження до електронного кабінету позивача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Відповідачу було надіслано копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги на поштову адресу та отримано 16.03.2024 мамою ОСОБА_4 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 04.12.2019 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № 3167/19-Т/К/06 (а.с.5-17).

Згідно вказаного договору ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Судом встановлено, що 02.11.2020 о 09 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda», д/н. НОМЕР_2 в м. Києві перехрестя вул. Щусєва та вул. Грекова при повороті ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю марки «Volkswagen», д.н. НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2020 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.25).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», належить ОСОБА_2 (а.с.22).

Відповідно до страхового акту № 006.02744620-1 сума страхового відшкодування власнику автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н. НОМЕР_1 становить 17 663,79 грн (а.с.26).

Відповідно до страхового акту № 006.02744620-2 сума страхового відшкодування власнику автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н. НОМЕР_1 становить 3 479, 23 грн (а.с.27).

З розрахунку страхового відшкодування від 16.11.2020 вбачається, що страхове відшкодування становить 17 663,79 грн (а.с. 28).

Згідно рахунку-фактури № 000228619 від 13.11.2020 та № 000230747 від 11.12.2020 ТОВ «Автоцентр Київ» вартість запчастин становить 41 017,58 грн та 3 479,23 грн (а.с.29-30).

Згідно рахунку-фактури № 000228619 від 13.11.2020 ТОВ «Автоцентр Київ» вартість запчастин становить 40 482,98 грн (а.с. 39).

Із звіту № 568-2020 складеного 16.11.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження складає 24 119,19 грн з ПДВ, при цьому вартість відновлювального ремонту визначену у розмірі 43351,90 грн з ПДВ (а.с.31-38).

Судом встановлено, що на момент ДТП у відповідача була застрахована цивільно-правова відповідальність в АТ «СК «Інго» відповідно до поліса № 201567962, строк дії з 23.10.2020 по 23.10.2021 включно. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну у розмірі 130 000,00 грн (а.с.60).

Також в рамках угоди про пряме врегулювання від 16.11.2020 проведено розрахунок страхового відшкодування відповідно, до якого сума страхового відшкодування від АТ «СК «Інго», дорівнює розміру збитку за вирахуванням франшизи за договором 22 819,19 грн (а. с. 90).

Відповідно до платіжного доручення № 62191956 від 17.11.2020 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало до ТОВ «Автоцентр Київ» страхову виплату у розмірі 17 663,79 грн (а.с.41).

Відповідно до платіжного доручення № 67545344 від 14.12.2020 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перераховано ТОВ «Автоцентр Київ» страхову виплату у розмірі 3 479,23 грн (а.с. 42).

Проведення ремонтних робіт підтверджується актами виконаних робіт від 09.12.2020 та від 18.12.2020 на суми 40 482, 98 грн та 3479,23 грн відповідно (а.с. 88-89).

Відповідно до відповіді МТСБУ збиток за полісом ЕР/201567962, укладений ПрАТ «АСК «Інго Україна» у розмірі 22 819,19 грн був врегульований ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у межах системи прямого врегулювання збитків та включений у розрахункову сесію за листопад 2020 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з вимогою до АТ «СК «Інго» щодо відшкодування витрат пов`язаних зі сплатою потерпілому страхового відшкодування за шкоду завдану з вини ОСОБА_1 не зверталось. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Колегія не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно з пунктом 4 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

Стаття 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

У деліктному зобов`язанні право вимоги до винної особи у особи, що відшкодувала шкоду потерпілому, виникає у порядку статті 1191 ЦК України. У спірних (страхових) відносинах застосуванню підлягають норми статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому - суброгацію.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції не врахував всі надані сторонами докази та не надав їм належної правової оцінки, що призвело до ухвалення помилкового рішення.

У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, страховик відповідача (АТ «СК «Інго») за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки, утім відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтями 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092).

Якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-760цс15.

Звертаючись із позовом позивач вказував, що у межах прямого врегулювання страхова компанія винуватця-відповідача АТ «СК «Інго» визнала свою відповідальність та погодила суму відшкодування 22 819, 19 грн, тобто, витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Пряме врегулювання збитків - є механізмом страхового відшкодування, що ґрунтується на угодах між страховими компаніями-членами Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), за умовами якого, після виплати відшкодування застрахованій особі (потерпілому), страхова компанія потерпілого здійснює взаєморозрахунки зі страховою компанією винуватця ДТП.

Утім, суд першої інстанції, таким доводам позивача оцінки не надав, не врахував, що в рамках угоди про пряме врегулювання від 16.11.2020 проведено розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування від АТ «СК «Інго», дорівнює розміру збитку за вирахуванням франшизи за договором у розмірі 22 819,19 грн (а. с. 90). При цьому, сума страхового відшкодування на відновлювальний ремонт здійснювана позивачем, розрахована за відрахуванням вказаної суми й відповідно до страхових актів № 006.02744620-1 та № 006.02744620-2 й становить 17 663,79 грн + 3 479, 23 грн = 21 143,02 грн.

Оскільки розміру страхового відшкодування АТ «СК «Інго» здійсненому у розмірі 22 819,19 грн не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди у зв`язку з встановленням законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку, тобто, відповідачем, а тому доводи апеляційної скарги про неправильність висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частинні стягнення 21 143,02 грн, є обґрунтованими. У решті вимог, позовна заява підстав для задоволення не містить, а отже у цій частині вимоги є необґрунтованими, та не підлягають до задоволення.

Також колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з вимогою до АТ «СК «Інго» щодо відшкодування витрат пов`язаних зі сплатою потерпілому страхового відшкодування за шкоду завдану з вини ОСОБА_1 не зверталось, оскільки матеріалами справи підтверджено здійснення прямого врегулювання між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та АТ «СК «Інго».

Посилання представника відповідача на те, що в матеріалах справи наявний поліс № 201567962 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, сума страхового відшкодування на одного потерпілого становить 130 000 грн за шкоду заподіяну майну, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки розмір страхової суми застосовується при визначенні максимального розміру матеріального збитку, визначеного з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, а не вартості відновлювального ремонту.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволенні позову не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, що полягало у невірному наданні оцінці доказів та тлумаченні закону, і підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог відповідно до ст. 376 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 2 684 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 4 542 грн.

Предметом позову є стягнення заборгованості у розмірі 68 810 грн. Разом з тим, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача заборгованості, з урахуванням клопотання позивача в розмірі 21 143,02 грн.

За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 2 220,30 грн (21 143,02 * 7 226/ 68 810).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства у відшкодування витрат із сплати страхового відшкодування розмірі 21 143 грн 02 коп. та судовий збір в розмірі 2 220 грн 30 коп.

У решті вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування», , місце знаходження 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 .

Судді Є. П. Євграфова

О. В. Желепа

Б. Б. Левенець