ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/160/25 Справа № 204/3370/21 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
УХВАЛА

08 квітня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ткаченко І.Ю.

суддів: Свистунової О.В., Пищиди М.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого - Ткаченко І.Ю., суддів: Пищиди М.М., Свистунової О.В. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання квартири особистою приватною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2024 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 516 грн. 31 коп. Судовий збір сплачений ОСОБА_1 за подачу позову у розмірі 6 028 грн. 08 коп. повернуто частково ОСОБА_1 у розмірі 5 483 грн. 63 коп. Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про визнання квартири особистою приватною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири задоволено частково. У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 . У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 534 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави недоплачений судовий збір за подачу позову у розмірі 1034 грн.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року виправлено описку допущену в рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про визнання квартири особистою приватною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири, зазначивши наступне: у першому абзаці мотивувальної частини рішення «кондиціонер сплитFujitsu 9 кВт 2012 р.»; у четвертому абзаці мотивувальної частини рішення «28.10.2021 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання квартири особистою приватною власністю та визнання права власності на частину квартири, припинивши право власності на неї ОСОБА_1 »; в третій строчці восьмого абзацу мотивувальної частини «…у Дніпропетровському слідчому»; у восьмій строчці дев`ятого абзацу мотивувальної частини «що подається»; у другій строчці 37 абзацу мотивувальної частини «за № 02899 від 22.01.2004 року, ОСОБА_3 з сім`єю із трьох осіб». У задоволенні решти вимог заявника відмовлено.

Не погодившись із рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2024 року ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2024 року, на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2024 року, на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2024 року підготовчі дії у справі закінчено та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Антонов Є.М., на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2024 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року підготовчі дії у справі закінчено та призначено справу до судового розгляду.

У вказані справі неодноразово задовольнялися заяви колегії суддів про самовідвід.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу справ від 14 лютого 2025 року колегії суддів Дніпровського апеляційного суду у складі головуючого судді Ткаченко І.Ю. та суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М. розподілена цивільна справа №204/3370/21.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2025 року вищевказану справу прийнято до свого провадження та призначено до апеляційного розгляду.

07 квітня 2025 року ОСОБА_1 подав до Дніпровського апеляційного суду заяву про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Ткаченко І.Ю., суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М. з посиланням на сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів під час розгляду справи 204/3370/21.

Дослідивши матеріали справи та заяву про відвід, колегія суддів зазначає наступне.

Так, статтями 40 та 41 ЦПК України обумовлено порядок вирішення заявленого відводу і самовідводу та наслідки їх задоволення.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Вирішуючи питання обґрунтованості поданої ОСОБА_1 заяви про відвід колегії суддів, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтями 36-39 ЦПК України передбачено підстави для відводу та самовідводу.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Статтею 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Як зазначено в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Наявність безсторонності, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду (рішення Європейського Суду з прав людини «Білуха проти України»).

Також ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу. Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані «справа Гаусшильдта» (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188).

Крім цього, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

Разом з тим, посилання заявника на наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів при розгляді даної справи ґрунтуються на припущеннях.

Будь-яких інших посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто, вчинення суддями дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності при розгляді даної справи, заявником не зазначено.

Таким чином, враховуючи відсутність жодних, перелічених у ст.ст.36-37 ЦПК України, підстав для відведення колегії суддів, встановлену заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, суд вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим, у зв`язку з чим, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 37, 39, 40, 381 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів у складі: головуючого Ткаченко І.Ю., суддів: Свистунової О.В., Пищиди М.М., необґрунтованим.

Для вирішення питання про відвід передати справу № 204/3370/21за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання квартири особистою приватною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартиридо канцелярії суду, для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: