Справа № 368/414/25
Провадження № 2/368/537/25
УХВАЛА

Іменем України

"10" квітня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий: суддя Закаблук О.В.

При секретарі: Токовенко Н.О.

- розглянувши заяву про самовідвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Закаблука Олександра Володимировича в цивільній справі № 368/414/25, провадження № 2/368/537/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, суд, -

В С Т А Н О В И В :

24.03.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності.

24.03.2025 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи була визначена суддя Кагарлицького районного суду Київської області Іванюта Т.Є., присвоєно, - справа № 368/414/25, провадження № 2/368/537/25.

28.03.2025 року суддею Кагарлицького районного суду Київської області Іванютою Т.Є. подано до суду заяву про самовідвід.

28.03.2025 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, згідно якої заяву про самовідвід судді Іванюти Т.Є., - задоволено, справу направлено до канцелярії суду, - для визначення іншого судді цього ж суду, - для слухання справи по суті поданої позовної заяви.

02.04.2025 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно, - справа № 368/414/25, провадження № 2/368/537/25.

10.04.2025 року суддею Закаблуком О.В. подано заяву про смаовідвід в рамках даного цивільного провадження, наступного змісту:

- 14.06.2016 року ним, як головуючим у справі, - було винесено вирок у справі № 368/408/16 к, провадження № 1 кп/368/34/16, - згідно з яким ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні злочинів, які передбачені ч. 3 ст. 309 КК України та було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Вважає, що як у сторін в даній справі, так і у стороннього спостерігача, - може виникнути, на його думку, - обгрунтований сумнів у моїй неупередженості під час розгляду даного цивільного провадження (в рамках якого мною заявляється самовідвід), адже позивачем по справі є ОСОБА_1 , якого він засудив в рамках кримінального провадження, а тому, - з метою недопущення сумніву у його неупередженості під час розгляду даного цивільного провадження, - він заявляє самовідвід.

Отже, в зв`язку з тим, що ним, як суддею, - засуджувався ОСОБА_1 , який є позивачем по даній справі, - то вважає, що у сторін по справі і в будь якого стороннього спостерігача, - можуть виникнути сумніви у його неупередженості під час розгляду даного цивільного провадження, що є підставою для заявлення самовідводу на підставі п. 5 ч. ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Суд, розглянувши вищевказані доводи самовідводу судді Закаблука О.В. від участі в даній справі, - вважає їх достатньо обгрунтованими, логічними, та такими, які заслуговують на увагу, з огляду, перш за все, на ту обставину, що у сторін є занадто багато факторів, які викликають сумнів у неупередженості судді.

- Знову ж таки, суд зазначає, що згідно до п. 1.1 та 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, - суддя повинен заявити самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

- також суд ще раз наголошує на тому, що згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, - суддя повинен не тільки бути реально вільним віл будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від нього й в очах розумного спостерігача.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 р., об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийнятті.

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд наголошує в даному випадку, що у стороннього спостерігача та у сторін, - можуть виникнути непереборні сумніви в неупередженості судді, який є головуючим по даній справі.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 2 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що вс тановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду па обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчиненнн процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно, в даному випадку підставою для самовідводу судді Закаблука О.В. слугує п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Окрім того, суд зазначає, що в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» вказано, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь - який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід, відповідно, - в даному випадку суддя Закаблук О.В. правомірно скористався таким правом (право на саомвідвід) та можливістю подати самовідвід.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Згідно п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України визначення судді або колегії суддів (судді доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обгрунтованість.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. 3а ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом пи тання про відвід судді.

Згідно ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноос бово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом, відповідно, дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Бангалорськими принципами поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 р., рішеннями Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 5 ч. 1 ст. 36, 40, ч. 1 ст. 41, п. 1 ч. 1 ст. 258, 259, 260, ч. 1 ст. 261, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Закаблука Олександра Володимировича в цивільній справі № 368/414/25, провадження № 2/368/537/25, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, - задовольнити.

Відвести суддю Кагарлицького районного суду Київської області Закаблука Олександра Володимировича від участі в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, справа № 368/414/25, провадження № 2/368/537/25.

Справу № 368/414/25, провадження № 2/368/537/25, - за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, -

- направити до канцелярії Кагарлицького районного суду Київської області для визначення іншого судді цього ж суду, - для слухання справи, в порядку, передбаченому п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення на підставі ч. 1 ст. 261 ЦПК України.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає на підставі ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: О.В. Закаблук