Справа №484/1084/25
Провадження № 22-ц/812/620/25
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2025 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Паньковим Д.А., дата складання повного тексту не вказана, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання акту введення в експлуатацію гаража підробленим і незаконним

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання акту введення в експлуатацію гаража підробленим і незаконним.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував, що у 2011 році він дізнався, що збудований ним гараж згідно дозволу №167 від 14 вересня 1975 року Первомайського міськкомунгоспу Первомайський міськвиконком віддав ОСОБА_2 , який до підроблення акту введення гаражу в експлуатацію від 15 серпня 1996 року та довідці №35 від 05 серпня 1996 року отримав свідоцтво на право власності на законно збудований ним гараж № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 ).

Вказує, що з 15 вересня 2011 року він не може повернути свій гараж тому, що голова Первомайського міськвиконкому Миколаївської області стверджує, що довідка №25 від 05 серпня 1996 року і акт введення гаража в експлуатацію від 15 серпня 1996 року видані ОСОБА_2 законно.

Посилаючись на зазначені обставини, просив підтвердити те, що:

1)відповідно до п.б ст. 41 Земельного кодексу України, дозволу №167 від 14 травня 1975 року Первомайського міськвиконкому, Закону України «Про власність « від 07 лютого 1991 року №697-ХІІ, ст. 331 ЦК України, ст. 41 Конституції України та рішення Первомайського міського народного суду від 11 грудня 1979 року справа №2-1147, ніхто не мав позбавити його права користування і відбирати законно збудований гараж № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АГК «Южний» по вул. Коротченко, 15 в м. Первомайськ, Миколаївської області;

2)ніякого досудового розслідування про закриття кримінального провадження від 18 серпня 2015 року №0002611 слідчий Григорук О.В. не проводив;

3)акт введення гаража в експлуатацію від 15 серпня 1996 року, незаконний, підроблений і що він до гаражу № НОМЕР_1 в АГК «Южний» немає ніякого відношення.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2025 року у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання акту введення в експлуатацію гаража підробленим і незаконним відмовлено ні підставі пункту 2 частини 1 статті 186 ЦПК України, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих ж не самих підстав.

Суд першої інстанції вказав, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01листопада 2022 року, у справі № 484/5198/21, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання акту вводу в експлуатацію гаража підробленим і незаконним, визнання свідоцтва на право власності незаконним та визнання позивача власником гаража.

Вказане рішення суду набрало законної сили після перегляду Миколаївським апеляційним судом 11 січня 2023 року.

Під час вирішення цивільної справи № 484/5198/21 позивачем ставилось питання про визнання незаконним акту введення в експлуатацію гаража від 15.08.1996 року виданого на ім`я ОСОБА_2 затвердженого рішенням виконкому Первомайської міської ради від 14.08.1996 року № 213, з тих підстав, що саме позивач побудував зазначений гараж у 1977 році.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Правом на подачу відзиву відповідач не скористався.

У судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримав апеляційну скаргу та просив про її задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що в силу приписів частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 стаття 4 ЦПК України).

Згідно зі статтею 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із положень пункту 2 частини 1 статті 186 ЦПК України, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Необхідність застосування вказаної норми права зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 520/18820/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що критеріями відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частин 1 статті 186 ЦПК України є: наявна тотожність спірних правовідносин (спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав у різних цивільних справах) та судове рішення по тотожній справі, що набрало законної сили.

При цьому критерій тотожності підлягає оцінці тільки після набрання відповідним рішенням законної сили.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 дійшла висновку про те, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з цим позовом позивач просив підтвердити те, що:

1) відповідно до п.б ст. 41 Земельного кодексу України, дозволу №167 від 14 травня 1975 року Первомайського міськвиконкому, Закону України «Про власність « від 07 лютого 1991 року №697-ХІІ, ст. 331 ЦК України, ст. 41 Конституції України та рішення Первомайського міського народного суду від 11 грудня 1979 року справа №2-1147, ніхто не мав позбавити його права користування і відбирати законно збудований гараж № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АГК «Южний» по вул. Коротченко, 15 в м. Первомайськ, Миколаївської області;

2) ніякого досудового розслідування про закриття кримінального провадження від 18 серпня 2015 року №0002611 слідчий Григорук О.В. не проводив;

3) акт введення гаража в експлуатацію від 15 серпня 1996 року, незаконний, підроблений і що він до гаражу № НОМЕР_1 в АГК «Южний» немає ніякого відношення.

В той же час, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2022 року, у справі № 484/5198/21, провадження № 2/484/896/22, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області, про визнання акту вводу в експлуатацію гаража підробленим і незаконним, визнання свідоцтва на право власності незаконним та визнання позивача власником гаража.

Постановою Миколаївського апеляційного суд від 11 січня 2023 року вищевказане рішення залишено без змін та набрало законної сили.

Під час вирішення цивільної справи № 484/5198/21 позивачем ставилось питання про визнання підробим та незаконним акту введення в експлуатацію гаража від 15 серпня 1996 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 , затвердженого рішенням виконкому Первомайської міської ради від 14 серпня 1996 року № 213, з тих підстав, що саме позивач побудував зазначений гараж у 1977 році, а ОСОБА_2 не є його власником.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у відкритті провадження щодо позовних вимог про визнання незаконним акту введення в експлуатацію гаража від 15 серпня 1996 року на ім`я ОСОБА_2 , у зв`язку з неможливістю повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Разом з тим, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції зосередивши увагу на підставах відмови у відкритті провадження щодо вимог про визнання акту вводу в експлуатацію гаража підробленим і незаконним, тоді як оскаржувана ухвала взагалі не містить висновків суду про підстави відмови у відкритті провадження у справі щодо позовних вимог про підтвердження того, що: відповідно до п.б ст. 41 Земельного кодексу України, дозволу №167 від 14 травня 1975 року Первомайського міськвиконкому, Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року №697-ХІІ, ст. 331 ЦК України, ст. 41 Конституції України та рішення Первомайського міського народного суду від 11 грудня 1979 року справа №2-1147, ніхто не мав позбавити його права користування і відбирати законно збудований гараж № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АГК «Южний» по вул. Коротченко, 15 в м. Первомайськ, Миколаївської області;

ніякого досудового розслідування про закриття кримінального провадження від 18 серпня 2015 року №0002611 слідчий Григорук О.В. не проводив.

Вказані позовні вимоги не заявлялися ОСОБА_1 у цивільній справі №484/5198/21 та рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2022 року.

А відтак, судом залишено поза увагою і не перевірено доводи позивача про наявність підстав для відкриття провадження справі щодо першої та другої вимоги, заявленої позивачем у цьому позові.

За такого, висновок суду першої інстанції щодо неможливості повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав в частині зазначених позовних вимог не ґрунтується на нормах законодавства, оскільки у справі № 484/5198/21 вказані позовні вимоги не були предметом судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення суддею Паньковим Д.А. конституційних прав позивача на звернення до суду з посиланням на висновки Верховного Суду в ухвалі від 17 листопада 2023 року, провадження №61-14419ск23 де вказано, що «повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення», колегія суддів апеляційного суду відхиляє, оскільки такі ґрунтуються на невірному тлумаченні позивачем змісту вказаного процесуального рішення. Адже такі висновки суду касаційної інстанції стосувалися саме касаційної скарги, поданої ОСОБА_1 у справі №484/421/23, і не свідчить про наявність підстав для звернення до суду з тотожнім позовом.

Більш того, у вказаній справі постановою Миколаївського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 червня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання акту введення гаражу в експлуатацію від 15 серпня 1996 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 , незаконним, підробленим, і що він до гаражу № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) немає ніякого відношення та визнання виданого Первомайською міською радою на ім`я ОСОБА_2 03 грудня 1996 року свідоцтва про право власності на гараж № НОМЕР_1 в авто-гаражному кооперативі «Южний» незаконним, закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України, оскільки у справі є таке, що набрало законної сили рішення суду, ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Таким є рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2022 року у справі № 484/5198/21.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу частково, а ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у відкритті провадження у справі щодо позовних вимог про підтвердження того, що: відповідно до п.б ст. 41 Земельного кодексу України, дозволу №167 від 14 травня 1975 року Первомайського міськвиконкому, Закону України «Про власність « від 07 лютого 1991 року №697-ХІІ, ст. 331 ЦК України, ст. 41 Конституції України та рішення Первомайського міського народного суду від 11 грудня 1979 року справа №2-1147, ніхто не мав позбавити його права користування і відбирати законно збудований гараж № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АГК «Южний» по вул. Коротченко, 15 в м. Первомайськ, Миколаївської області;

ніякого досудового розслідування про закриття кримінального провадження від 18 серпня 2015 року №0002611 слідчий Григорук О.В. не проводив, є помилковим, тому, відповідно до статті 379 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2025 року в частині вирішення позовних вимог про підтвердження того, що: відповідно до п.б ст. 41 Земельного кодексу України, дозволу №167 від 14 травня 1975 року Первомайського міськвиконкому, Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року №697-ХІІ, ст. 331 ЦК України, ст. 41 Конституції України та рішення Первомайського міського народного суду від 11 грудня 1979 року справа №2-1147, ніхто не мав позбавити його права користування і відбирати законно збудований гараж № НОМЕР_3 ) в АГК «Южний» по вул. Коротченко, 15 в м. Первомайськ, Миколаївської області та що ніякого досудового розслідування про закриття кримінального провадження від 18 серпня 2015 року №0002611 слідчий Григорук О.В. не проводив - скасувати, а справу в цій частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 09 квітня 2025 року.