Дата документу 11.04.2025Справа № 554/5097/25
Провадження № 2-з/554/22/2025
У Х В А Л А

11 квітня 2025 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Савченко Л.І., розглянувши матеріали заяви Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича в інтересах позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. звернувся до суду з позовом в інтересах позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПП «Люг», ОСОБА_3 про визнання недійсними майнових дій боржника, посилаючись на те, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 72146702 про стягнення з ПП «Люг» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості у сумі 620 225, 32 грн. ПП «Люг» здійснило майнові операції у вигляді перерахування грошових коштів як повернення фінансової допомоги на підставі договорів у сумі 800 000 грн. на користь ОСОБА_3 . Вважає, що такі дії були вчинені з метою виведення коштів з-під стягнення та уникнення сплати боргу. Вважає, що має право звернення до суду з позовом в інтересах стягувачів, оскільки саме на нього покладено обов`язок забезпечення виконання судових рішень. Також вказав, що покладення тягара щодо повернення майна боржника на кредитора, який вже виграв судовий процес щодо стягнення суми боргу, нівелює сутність конституційного права кредитора на судовий захист.

Одночасно із пред`явленим позовом Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л., відповідно до п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України, подав заяву про забезпечення вказаного позову.

Ухвалою суду від 11 квітня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу, на підставі п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Враховуючи, що позовну заяву повернуто позивачу, оскільки у нього відсутні підстави звернення до суду з позовом (п.4 ч.4 ст. 185 ЦПК України), суд приходить до висновку, що підстави для звернення до суду із заявою про забезпечення позову також відсутні, з аналогічних підстав.

Так, відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно із ч.1,4 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У статті 48 ЦПК України зазначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Тобто позивач - це юридична чи фізична особа, яка звертається до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорених суб`єктивних прав чи охоронюваних законом інтересів, а також особа, в інтересах якої поданий позов.

Відповідно ч.1ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Випадки звернення до суду державного чи приватного виконавця регламентовані ст. 443 ЦПК України та положеннями ст.9 Закону України «Про виконавче провадження»

Зокрема питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Укладення протягом строку, зазначеного в частині третій цієї статті, правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувача за рахунок такого майна, є підставою для визнання такого правочину недійсним, крім випадків продажу у процесі приватизації майна, яке входить до складу єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, внесеного до Єдиного реєстру боржників.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року по справі №2-591/11на яку посилався приватний виконавець у позовній заяві, зазначено, що в юридичній науці та судовій практиці договори, дії, бездіяльність та рішення органів, що вчиняються з метою завдати шкоди кредитору і така мета досягнута, називають фраудаторними правочинами.

Правочин, вчинений боржником у період виникнення у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину як такого, що вчинений боржником на шкоду кредиторам.

Порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, спрямований на розв`язання суто процесуальних суперечок та здійснення судового контролю за ключовими аспектами виконавчого провадження, при цьому спір, що існував між боржником та стягувачем, вже вирішений судовим рішенням, що виконується.

Як встановлено частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Між тим, фраудаторний правочин укладається боржником у період проведення виконавчого провадження з метою виведення свого майна з-під стягнення.

Із позовної заяви вбачається, що виконавчі листи у справі № 709/283/11 про стягнення грошових коштів з боржника ПП «Люг» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були видані 05.06.2023, виконавчі провадження № 72146081, № 72146074, № 72146072, № 72146067 об`єднані в одне зведене виконавче провадження №72146702. Оскаржувані майнові дії вчинені 11.01.2023, 31.01.2023, 15.02.2023, 16.02.2023, тобто до відкриття виконавчих проваджень, а тому у приватного виконавця не виникло право на його оскарження.

Аналогічна правова позиція у справі № 199/1895/23 залишена без змін постановою Верховного Суду від 06.06.2023.

Крім того, з облікової картки на зведене виконавче провадження №72146702, яка долучена до позовної заяви, не вбачається, що виконавче провадження перебуває на виконанні саме у приватного виконавця Скрипника В.Л.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про повернення заяви позивачеві.

Керуючись ст.ст. 151-153, п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Заяву Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича в інтересах позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.І.Савченко