Справа № 143/472/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
10.04.2025 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Сича С.М.,
за участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши в приміщенні суду в місті Погребище Вінницького району Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , за участю органу опіки і піклування - виконавчого комітету Погребищенської міської ради, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-
У травні 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов мотивований тим, що сторони є батьками двох малолітніх дітей, які проживають разом із позивачем. Весь цей час відповідачка життям дітей не цікавилася, участі у їх вихованні та догляді не брала, фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, не виявляє бажання спілкуватись з ними. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються батьком самостійно без участі та підтримки зі сторони відповідачки. Діти знаходяться на повному його утриманні.
Комісійною перевіркою Служби у справах дітей Погребищенської міської ради встановлено, що позивачем створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дітей, про що складено акт обстеження умов проживання від 06.05.2024 року.
Зазначені обставини свідчать про невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, що змушує його звернутися із цим позовом до суду.
Ухвалою судді від 23.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.19, 20).
Ухвалою суду від 31.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.73, 74).
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 10.04.2025 року, не з`явився, натомість 06.02.2025 року подала до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та задовольнити його позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с.87).
Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання, призначені на 24.06.2024, 30.07.2024, 24.09.2024, 31.10.2024, 12.12.2024, 06.02.2025, 10.04.2025, не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала.
Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Погребищенської міської ради головний спеціаліст юрист відділу правової роботи Погребищенської міської ради Жмурчук О.М. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності (а.с.97).
Ураховуючи, що відповідачка повторно не з`явилася в судове засідання, про причини неявки суд не повідомила, та беручи до уваги позицію позивача, суд 10.04.2025 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Від учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Так, судом встановлено, що батьками малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сторони по справі (а.с.7, 8).
Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 20.09.2022 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.13).

Актом обстеження умов проживання комісії ССД Погребищенської міської ради від 06.05.2024 року підтверджується, що діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з батьком ОСОБА_1 , в будинку по АДРЕСА_1 , яких виховує самостійно. Мати до дітей не навідується, участі у вихованні не бере, на зв`язок не виходить (а. с. 10).

Згідно із довідкою КЗ «Погребищенський ліцей №1 Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області» від 29.04.2024 року №323 мати учениці 3-А класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 контакту з ліцеєм не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з класним керівником не спілкується, батьківські збори не відвідує. Батько ОСОБА_5 постійно спілкується із класним керівником та підтримує зв`язок в телефонному режимі (а.с.11).

Згідно із довідкою КЗ «Погребищенський заклад дошкільної освіти загального розвитку (ясла садок) №1 Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області» від 26.04.2024 року №19 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує дитячий садок з 2002 року по даний час. Батько постійно спілкувався з вихователями та підтримує зв`язок в телефонному режимі. Мати дитини після січня 2024 року не приходила за сином в дитячу установу та не відповідала на телефонні дзвінки (а.с.12).

Згідно із довідкою характеристикою, виданою виконавчим комітетом Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області від 26.04.2024 року за №17-26, ОСОБА_2 зареєстрована в будинку по АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою упродовж двох років не проживає. Вона постійно зловживає алкогольним напоями, не приймає участі у вихованні та утриманні двох малолітніх дітей, веде аморальний та бродяжний спосіб життя. Малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходяться на вихованні та утриманні батька ОСОБА_1 та баби ОСОБА_6 , 1964 року народження (а.с.14).

Визначаючись із обґрунтованістю позовними вимогами про позбавлення відповідачки батьківських прав, суд виходить із того, що відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Згідно частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Системний аналіз наведених норм міжнародного права та національного законодавства, з урахуванням прецедентної практики Європейського Суду з прав людини, дозволяє стверджувати, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до частин другої, третьої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

За ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 практичної участі у вихованні дітей не приймає, не спілкується із класними керівниками та вихователя дитячих навчально - виховних закладів, не цікавиться навчанням та розвитком дітей, не бере участі у батьківських зборах.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що жодних відомостей, які б вказували на створення відповідачці об`єктивних перешкод у вихованні дітей, судом не встановлено.

Наведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку дають підстави для висновку, що мати дітей ОСОБА_2 повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, а саме не проявляє батьківської турботи щодо дочки та сина, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться їх життям та не займається вихованням, а також матеріально не забезпечує їх, що безсумнівно свідчить про її винну поведінку та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).

Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Погребищенсьокї міської ради від 11.07.2024 року №257, про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, оскільки він є достатньо обґрунтованим та прийнятий з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин.

У постанові Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі №522/10703/18 зазначено, що під час вирішення судом питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватися і брати участь у її вихованні.

У справі «Ilya Lyapin v. Russia» (Ілля Ляпін проти Росії) ЄСПЛ зазначив, що, якщо батько не підтримує стосунків з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантоване Конвенцією.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач довів, що відповідачка ОСОБА_2 нехтує потребами своїх дітей, порушує їх права на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків. В свою чергу відповідачка не довела зміну своєї поведінки щодо дітей, прагнення здійснювати належне піклування за ними та не спростувала, що свідомо нехтувала обов`язками матері щодо дітей. Навпаки, вона не з`явилася в судові засіданні, не висловила заперечень проти позову, що, на думку суду, свідчить про відсутність у неї інтересу до дітей та реального бажання змінити свою поведінку.

Суд ураховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, проте у цій справі з урахуванням якнайкращих інтересів дітей, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, а також із встановлених обставинами на підставі досліджених та оцінених доказів у справі, які вказують на нехтування відповідачкою своїм батьківським обов`язком, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітніх дітей.

На переконання суду позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її малолітніх дітей буде відповідати їх якнайкращим інтересам, позаяк вони проживають разом зі своїм батьком та бабою, де для них створені усі необхідні умови для повноцінного фізичного, духовного та морального розвитку.

Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2-7, 10, 258, 259, 263, 268, 281, 282 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Орган опіки і піклування - Виконавчий комітет Погребищенської міської ради, 22200, Вінницька область, Вінницький район, м. Погребище, вул. Б. Хмельницького, 77.

Повний тест рішення складено 11.04.2025 року.

Суддя