ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2194/24
номер провадження 2/695/287/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Ушакової К.М.

за участю: секретаря судового засідання - Варданян Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про стягнення судових витрат пов`язаних з розглядом цивільної справи за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.03.2025 позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

05 березня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Калінін С.К. звернувся до суду з заявою про стягнення судових витрат по оплаті послуг за надання професійної правничої (правової) допомоги. Заява мотивована тим, що позивач у даній справі діяв недобросовісно, оскільки звернувся до суду з позовом без надання доказів на підтвердження позовних вимог в частині зарахування коштів, він не виконав ухвали про залишення позовної заяви без руху та не сповістив суд про причини не виконання такої ухвали, тобто протидіяв своєчасному та правильному розгляду справи всупереч п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, тому такі витрати слід стягнути з позивача на користь відповідача.

18 березня 2025 року ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області заяву представника відповідача про розподіл судових витрат щодо стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу призначено до розгляду.

У судове засідання сторони не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву, надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі за позовом ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

25 червня 2024 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Калініна С.К. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити. Стягнути з позивача на користь відповідача 6500,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача надано: договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/24 від 07.06.2024; додаток № 1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/24 від 07.06.2024; додаток № 2 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/24 від 07.06.2024; платіжну інструкцію № @2PL108291 від 08.06.2024.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.03.2025 позовну заяву ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Згідно ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З системного тлумачення положень ч.ч. 5, 6 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України вбачається, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №521/3011/18.

Згідно роз`яснень п. 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишено без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до вищевказаних норм сам по собі факт залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви, за відсутністю факту його необґрунтованих дій не є достатньою правовою підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію понесених ним витрат.

Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, який він вправі реалізовувати з метою свого захисту в порядку ст. 4 ЦПК України.

В даному випадку, суд не встановлював, а відповідач не доводив фактів зловживання процесуальними правами з боку позивача, не застосовував до нього будь - яких заходів у зв`язку із зловживанням правами та позовну заяву залишив без розгляду у зв`язку з неусуненням недоліків, а не через зловживання процесуальними правами.

Для стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Касаційний цивільний суду складі Верховного Суду у постановах: від 26 вересня 2018 року у справі №148/312/16-ц, від 14січня 2021року у справі №521/3011/18, від 18 вересня 2023 року у справі № 711/64/23.

Заява представника відповідача з вимогою про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 5 ст.142 ЦПК України не містить доводів необґрунтованості дій позивача, що виключає стягнення такої компенсації. Самого посилання відповідача на положення ч. 5 ст.142 ЦПК України не достатньо, оскільки саме на сторону, яка звертається із заявою (клопотанням) покладається обов`язок обґрунтування, доведення та доказування своїх вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду мало на меті захист порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Крім того, витрати на правову допомогу виникли у відповідача не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема, права на подання відзиву, представництва інтересів в суді.

Суд дійшов висновку, що представником відповідача не доведено, які дії позивача в ході розгляду справи слід вважати необґрунтованими та в чому їх прояв, тому відсутні підстави для покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись, ст.ст. 133, 141,142, 257, 258-261, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про стягнення судових витрат пов`язаних з розглядом цивільної справи за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено 07.04.2025.

Суддя: К.М. Ушакова