Справа № 159/4196/24 Головуючий у 1 інстанції: Грідяєва М. В.
Провадження № 22-ц/802/441/25 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Трикош Н. І.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Ковельської міської ради, про позбавлення батьківських прав, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Філюка Віталія Івановича на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Демчук Н. В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки та піклування Ковельської міської ради.

Позов обґрунтований тим, що з 18.11.2007 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який рішенням Ковельського міськрайонного суду від 19.10.2023 року розірваний, підставою розірвання стало припинення шлюбних відносин з 02.03.2022 року, причина припинення зловживання відповідачкою спиртними напоями. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Покладених законом на батьків обов`язків відповідач не несе, не бере участі у вихованні дітей, не проявляє турботи та піклування до дітей, зацікавленості в їх долі, всі питання він вирішує самостійно, без її участі та підтримки, що свідчить про те, що відповідач самоухиляється від виконання батьківських обов`язків. Він звернувся до служби у справах дітей Ковельської міської ради, 21.05. відбулось засідання комісії, на яке відповідач не з`явилась. Посилається на норми Декларації прав дитини, Конвенцію про права дитини, СК України. Просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2025 року предмета спору орган опіки та піклування Ковельської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовлено.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , попереджено про необхідність зміни ставлення до виховання синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: приймати участь у їх вихованні, розвитку, утриманні, харчуванні, медичному догляді та спілкуванні.

Покладено на орган опіки та піклування Ковельської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов`язків відносно синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Філюк В. І. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим з огляду на не з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, встановленим обставинам справи, а також на неправильне застосуванням судом норм матеріального права та процесуального права. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали.

Від представника третьої особи ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи без його участі, апеляційну скаргу підтримує.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду слід скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду, з таких підстав.

Положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ч. 1 ст. 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджується одним з таких документів:

1)довіреністю;

2)ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність;

3)дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України» Про безоплатну правничу допомогу».

Як убачається з матеріалів справи, позовну заяву подано і підписано від імені позивача ОСОБА_1 адвокатом Демчук Н. В., як представником позивача.

До позовної заяви додано договір про надання правової допомоги від 24.04.2024 року (а.с.28) та ксерокопію посвідчення адвоката (а.с.29).

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не звернув уваги, що представник позивача Демчук Н. В., підписавши позовну заяву, не надала суду необхідних документів на підтвердження повноважень представника позивача у суді.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Враховуючи, що при подачі позову представник позивача не підтвердила своїх повноважень, слід вважати, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, а тому позов слід залишити без розгляду, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Філюка Віталія Івановича задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2025 року в даній справі скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Ковельської міської ради, про позбавлення батьківських прав залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 14 квітня 2025 року.

Головуючий

Судді :