Справа № 346/144/25
Провадження № 22-ц/4808/534/25
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,

суддів: Баркова В. М., Максюти І. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скарг у ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2025 року, ухвалене в складі судді Васильковського В. В. в місті Коломиї, у справіза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

В обґрунтування позову зазначала, що 14 травня 2019 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти зареєстровані та проживають із нею.

Спільне життя у них із відповідачем не склалося, останній подав позов до суду про розірвання шлюбу, проте на час подання цього позову шлюб між ними ще не розірвано.

Судовим наказом Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2024 року із відповідача присуджено стягувати з 31 жовтня 2024 року на утримання дітей аліменти. Однак, ОСОБА_2 жодного разу не сплатив присуджені йому аліменти на час пред`явлення нею цього позову.

Зазначала, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, проходить службу у в/ч НОМЕР_1 , має стабільну заробітну плату. Водночас вона перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітньою дочкою, не має можливості повноцінно працювати для забезпечення своїх елементарних життєвих потреб, а тому уважає, що має право на утримання від чоловіка до досягнення дочкою трьох років.

Враховуючи викладене, просила суд стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її тримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн з урахуванням щорічної індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В обґрунтування рішення суд зазначив, що жодних доказів щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу позивачці, остання не дала, а тому відсутні підстави для стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

ОСОБА_3 на рішення суду подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не отримувала від відповідача відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших документів, які би стосувалися її звернення до суду із цим позовом, а тому уважає, що суд першої інстанції не мав права брати до уваги під час ухвалення оскаржуваного рішення заяву ОСОБА_2 , направлену ним на адресу суду. Крім того, суд не надав їй можливості висловити свою позицію щодо поданої відповідачем заяви, оскільки не повідомив про надходження такої.

Також апелянтка вказує на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що вона отримує допомогу від держави на утримання малолітніх дітей, а також користується пільгами, як дружина військового, учасника бойових, та не сплачує ані за садок, ані за медичні чи інші послуги. Однак такі твердження не відповідають дійсності, оскільки ніяких допомог, за виключенням 860 грн на доньку до досягнення нею трирічного віку, вона не отримує. Те саме стосується і пільг від держави як дружині військового, так як на час ухвалення оскаржуваного рішення шлюб між нею та відповідачем було розірвано.

Окрім цього апелянтка уважає передчасним та перебільшеним висновок суду першої інстанції щодо неможливості відповідача надавати їй матеріальну допомогу. В обґрунтування наведеного зазначає, що відповідач сплачує аліменти на дитину від попереднього шлюбу в розмірі 1000 грн, а також аліменти на їх спільних дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Водночас, відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 , мінімальний розмір його грошового забезпечення складає 30 560 грн, отже сукупна сплата аліментів на дітей не перевищує навіть половини його грошового забезпечення, що підтверджує, на її думку, спроможність відповідача надавати допомогу на її утримання. Вказує, що заявлений нею розмір аліментів (3000 грн) є адекватним та навіть менший за прожитковий мінімум, встановлений на 2025 рік.

Просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Позиція інших учасників справи

ОСОБА_2 своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Відповідно до частини першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи та ціну позову в цій справі, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що 14 травня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 131 (а.с. 9).

Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10-11).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-14).

Згідно із довідкою про доходи, виданою 22 листопада 2024 року командиром військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 дійсно проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та займає посаду старший механік-водій. Загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з 29 травня 2024 року по 31 жовтня 2024 року становить 237056,76, з якої: нарахована зарплата у червні 5020,07 грн, у липні 90097,30 грн, у серпні 59462,89 грн, у вересні 51915,67 грн, у жовтні 30560,83 грн (а.с. 16).

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 09 січня 2024 року Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 48).

Відповідно до довідки № 76594120/15, виданої 28 лютого 2025 року державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області, Калин Марина на підставі виконавчого листа Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області № 346/5934/24 від 13 листопада 2024 року отримала аліменти від ОСОБА_2 на дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у січні 2025 року у розмірі 17682 грн, у лютому 2025 року у розмірі 7327 грн. Дані про отримання аліментів надані згідно розписки стягувача (а.с. 61).

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частин першої, другої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з частиною першою статті 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу.

Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

У частинах другій та четвертій статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції виснував, що позивачка не довела спроможність відповідача сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі виконавчого листа № 346/5934/24 від 13 листопада 2024 року, виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області, з відповідача на користь позивачки щомісячно стягуються аліменти на утримання їх малолітніх дітей у розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходу).

Крім того, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина від попереднього шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У поданій заяві до суду першої інстанції, ОСОБА_2 вказував на те, що він сплачує аліменти на сина від попереднього шлюбу у розмірі 1/4 частини його доходів. Однак, будь-яких доказів на підтвердження цього останній не надав. З відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, які є загальнодоступними, відомо, що заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2017 року (справа № 346/688/17) задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 щомісячно у розмірі одна тисяча гривень.

Відповідно до статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи.

При визначені розміру аліментів враховуються зобов`язання платника аліментів щодо утримання всіх неповнолітніх дітей чи інші аліментні зобов`язання.

Отже, враховуючи, що аліменти на сина від попереднього шлюбу відповідач повинен сплачувати в розмірі 1000 грн та на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини його доходів, при цьому дохід відповідача є достатнім, а всі аліментні зобов`язання в сукупності не перевищуватимуть 50 % його заробітної плати, колегія суддів уважає, що позивачкою доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на її утримання, у зв`язку з тим, що вона здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трирічного віку, а отже доводи апеляційної скарги у цій частині є обґрунтованими. Визначений позивачкою розмір аліментів, на думку суду, є необхідним та достатнім для забезпечення її потреб та не буде надмірним тягарем для відповідача.

Водночас колегія суддів уважає за необхідне зазначити, що відповідач не позбавлений права порушувати питання про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, за наявності для цього передбачених законом підстав з належним їх обґрунтуванням та підтвердженням відповідними доказами.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції не з`ясував в повній мірі матеріальне становище сторін, не врахував фінансові можливості відповідача, обмежившись лише посиланням на недоведеність позивачкою можливості відповідача надавати їй допомогу на утримання, колегія суддів уважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги, а рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволити. Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, починаючи з 08 січня 2025 року та до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Відповідно до положень частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України - частина перша статті 141 ЦПК України.

Відповідно пункт 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до закону, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн та апеляційної скарги в сумі 1816,80 грн, а разом 3028 грн, необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 08 січня 2025 року та до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в розмірі 3028 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: В. М. Барков

І. О. Максюта