ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року

м. Харків

справа № 644/7840/24

провадження № 22-ц/818/1355/25

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт Фінанс»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 року в складі судді Маркосян М.В.,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» (далі - ТОВ ) звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 10.01.2017 між АТ «Альфа Банк» правонаступником якого на підставі договору факторингу є позивач та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з метою особистих потреб з лімітом 200 000,00 гривень, з процентною ставкою 24% річних, зі сплатою обов`язкового мінімального платежу у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 гривень. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, на вимоги про погашення заборгованості не реагує, в результаті чого, станом на 20 грудня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 52665,01 гривень.

20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 4, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» відступило належне йому право вимоги до боржників за договорами, в тому числі і за кредитним договором № ССNG-630552748 від 10.01.2017, укладеним з відповідачем ( надалі Договір факторингу). Вищевказана сума заборгованості відповідачем не погашена ні на рахунок попереднього кредитора, ні на рахунок позивача.

Посилаючись на вказані обставини ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № ССNG-630552748 від 10.01.2017 в розмірі 52665,01 грн та судові витрати, а також витрати на професійну правничу допомогу.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 року в задоволенні позову ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що права вимоги до відповідача були відступлені саме за договором про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної від 09.01.2017, адже згідно виписки до договору факторингу № 4 від 20.12.2021 АТ "Альфа Банк" відступило ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право вимоги до ОСОБА_1 за конкретним кредитним договором з певним номером ССNG-630552748 від 10.01.2017, цей номер та назва не міститься в договорі про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, а сам договір, копія якого міститься у матеріалах справи укладений 09.01.2017, а не 10.01.2017. Таким чином позивачем не доведено перехід до нього права вимоги до відповідача від первісного кредитора. Крім цього, позивач не довів факт перерахування первісним кредитором кредитних коштів відповідачу. З наданої суду виписки по рахунку відповідача не вбачається інформації щодо того, хто видав цей документ та інформації про його назву та підписанта, тому цей доказ не є належним.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не повно встановив обставини у справі та зробив помилкові висновки про недоведеність позовних вимог. відступлення прав на користь позивача саме за тим кредитним договором, стягнути заборгованість за яким просить позивач..

позивачем не надані належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати новим кредитором грошових коштів первісному кредитору за передачу права грошової вимоги, та зарахування їх на рахунок останнього. Тому суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1статті 369 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1статті 367 ЦПК Українив межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом та підтверджуються матеріалами справи, що 09.01.2017 між АТ "Альфа Банк" та ОСОБА_1 укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, відповідно до якого позивач та АТ "Альфа Банк" узгодили отримання відповідачем кредитної картки з встановленим кредитним лімітом у максимальній сумі 20000,00 грн. на один рік на споживчі потреби з орієнтовною реальною процентною ставкою з відсотковою ставкою 57%.

20.12.2021 між АТ "Альфа Банк" та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 4, на підставі якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача.

Згідно пункту 2.2 договору факторингу право вимоги, що відступається згідно даного договору, включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту.

Пунктом 2.3 Договору факторингу передбачено право вимоги, яке вважається відступленим Фактору з дати оплату Фактором ціни вимоги відповідно до п.4.2. договору. В дату здійснення оплати Фактором ціни вимоги відповідно до п.4.2 Договору Сторони цього Договору підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників, за формою, встановленою в додатку № 2 до цього договору.

Відповідно до п. 4.2 зазначеного Договору факторингу, ціна права вимоги за цим Договором становить 12 878 944 гривень 00 копійок. Фактор зобов`язаний передати в розпорядження Клієнту грошові кошти і сплатити Клієнтові ціну прав вимоги в розмірі 12 878 944 грн 00 коп., шляхом перерахування на рахунок Клієнта НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Альфа-Банк», в дату підписання договору.

Згідно з випискою до договору факторингу № 4 від 20.12.2021 АТ "Альфа Банк" відступило ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором ССNG-630552748 від 10.01.2017 в сумі 52665,01 грн (а.с. 13).

Платіжним дорученням за № 34291 від 20 грудня 2021 підтверджується оплата TOB «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» за право вимоги згідно договору факторингу № 4 (а.с. 103).

Наданий ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» розрахунок заборгованості містить відомості щодо складової заборгованості в розмірі 56 665,01 грн: - заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 46692,30 грн, - заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 4976,94 грн та 955,77 грн овердрафт (несанкціонована заборгованість) (а.с.26).

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України).

Частиною 2статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

У постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина 1 статті 519 ЦК України).

Як встановлено судом, 09.01.2017 між АТ "Альфа Банк" та ОСОБА_1 укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії шляхом акцептування банком пропозиції клієнта - Оферти ( а.с. 5 6).

Наявні в матеріалах справи виписка по рахунку; розрахунок заборгованості; копія оферти ОСОБА_1 на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 09.01.2017 та акцепт Банку зазначеної оферти від 09.01.2017 свідчать про існування між первісним кредитором та відповідачем правовідносин за довго ром кредиту від 09.01.2017 року

Проте згідно даних копії договору факторингу №4 від 20.12.2021 року та виписки з додатку до цього договору до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № CCNG 630552728 від 10.01.2017 ( а.с. 12,13).

Судова колегія погоджується з висноком суду про недоведеність позивачем факту набуття права вимоги за кредитним договором від 09.01.2017 року.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367,368,369,374,375,381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук