Справа № 347/721/22
Провадження № 22-ц/4808/569/25
Головуючий у 1 інстанції КРИЛЮК М. І.
Суддя-доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

07 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Баркова В. М.,

суддів: Василишин Л. В.,

Максюти І. О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шейко Вольга Василівна про відвід суддів: Баркова В. М., Василишин Л. В., Максюти І. О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача щодо предмета спору - ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання недійсними та скасування державної реєстрації договорів дарування житлового будинку, земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду від 21 березня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2023 року в задоволенні заявлених вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 , звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій, посилалась на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Косівського районного суду від 21 березня 2023 року - без зміни.

Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Косівського районного суду від Івано-Франківської області від 21 березня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування від 20 липня 2020 року, в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів дарування від 19 березня 2021 року, скасування державної реєстрації договорів дарування від 20 липня 2020 року та скасування державної реєстрації договорів дарування від 19 березня 2021 року змінено, викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування від 20 липня 2020 року, розподілу судових витрат скасовано та в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Системою автоматизованого розподілу справ здійснено розподіл даної справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2025 року по справі № 347/721/22, провадження № 22-ц/4808/569/25 визначено колегію у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач): Барков В. М., судді: Василишин Л. В., Максюта І. О.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 19 березня 2025 року справу призначено до розгляду на 10 квітня 2025 року о 14:30 год.

04 квітня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шейко В. В. через підсистему «Електронний суд» подала заяву про відвід суддів: Баркова В. М., Василишин Л. В., Максюти І. О.

Заява мотивована тим, що 12 березня 2025 року о 16:50:14 год було здійснено автоматизований розподіл даної судової справи. Згідно інформації, що міститься на сайті Івано-Франківського апеляційного суду у розділі «Розклад роботи», 12 березня 2025 року суд працював до 17.15 год. Тобто, 12 березня 2025 року справу не було передано судді - доповідачу Баркову В. М.

Водночас, 13 березня 2025 року, в день фактичного отримання справи суддею - доповідачем Барковим В. М., позивач ОСОБА_2 уже звернулася до Івано-Франківського апеляційного суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Хоча, дану справу до розгляду призначено, лише 19 березня 2025 року, що свідчить про те, що клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції заявлено передчасно, а саме до моменту постановлення ухвали про призначення справи до розгляду.

Разом з тим, 19 березня 2025 року, задовольняючи вищенаведене клопотання позивача, суд не звернув уваги ані на відсутність на час звернення позивача із клопотанням ухвали про призначення судового засідання по справі, ані на факт того, що у порушення ст.ст. 43, 212 ЦПК України, копія заяви в той самий строк не надіслана іншим учасникам справи в електронній формі з використанням ЄСІТС. Тобто, Івано-Франківським апеляційним судом, а саме суддею-доповідачем Барковим В. М. ігноруються процесуальні порушення при зверненні до суду позивача та ухвалюються рішення на користь ОСОБА_2 , що свідчить про надання процесуальної переваги позивачу по відношенню до інших учасників процесу.

Крім того, 28 березня 2025 року колегіальною ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову було задоволено. При цьому, колегією суддів не враховані висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, не враховано фактичних обставин справи, кола позовних вимог, що свідчить про формальний підхід до розгляду такої заяви.

До того ж, зазначає, що судді: Василишин Л. В., Максюта І. О., не можуть брати участь у розгляді зазначеної цивільної справи і підлягають відводу, оскільки такі неодноразово брали участь у розгляді інших справ, стороною яких була позивач ОСОБА_2 , що викликає обґрунтовані сумніви щодо неупередженості суддів.

Отже, з метою гарантування неупередженого та об`єктивного розгляду даної справи, а також для забезпечення довіри учасників справи до судових рішень, вважає, що наявні підстави для відводу колегії суддів: Баркова В. М., Василишин Л. В., Максюти І. О.

Перевіривши заяву, колегія суддів дійшла до висновку про необґрунтованість заявленого відводу з таких підстав.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Згідно з ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЦПК України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Стаття 37 ЦПК України передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи, що є підставою для відводу (самовідводу) судді, у випадках, якщо суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шейко В. В. у своїй заяві про відвід не навела достатніх підстав щодо неможливості розгляду справи визначеному складу суду, а незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішенням або окремою думкою судді в інших справах, висловленою публічною думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст.3 6 ЦПК України).

На час вирішення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шейко В. В. про відвід колегії суддів: Баркова В. М., Василишин Л. В., Максюти І. О. відсутні підстави вважати, що вказані судді у даній справі виявляють особисту упередженість та/або мають пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи.

Згідно з частиною другою та абзацом 1 частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки у заяві про відвід суддів: Баркова В. М., Василишин Л. В., Максюти І. О. не зазначені обставини, що свідчать про існування передбачених статтею 36 ЦПК України підстав для відводу, то вказану заяву слід визнати необґрунтованою.

Враховуючи необґрунтованість заявленого суддям відводу, питання про відвід суддів згідно з абзацом 1 частини третьої статті 40 ЦПК України необхідно передати для вирішення іншому судді, визначеному в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шейко Вольга Василівна про відвід суддів: Баркова В. М., Василишин Л. В., Максюти І. О.

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шейко Вольга Василівна про відвід суддів: Баркова В. М., Василишин Л. В., Максюти І. О. передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Барков

Л. В. Василишин І. О. Максюта