Справа № 946/8243/24
Провадження № 2/946/105/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 березня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді: Бальжик О.І.
за участю секретаря: Мандажи І.С.
представника позивача: Резник Ю.Д.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Одеської області, про позбавлення батьківських прав,
І. Суть позовної заяви
1.1. 10 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , яким просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відношенні малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що шлюбні відносини між сторонами не склалися у зв`язку з різними характерами, поглядами на життя та шлюбні обов`язки. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 липня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. На підставі наказу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 липня 2019 року з відповідачки на користь позивача стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. 26 липня 2021 року відповідачка звернулася до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, у задоволенні якої було відмовлено. У 2020 році ОСОБА_1 звертався до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні доньки, проте у задоволенні позову йому теж було відмовлено. Рішенням Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області №89 від 08 лютого 2022 року місце проживання малолітньої дитини визначено разом з батьком. З грудня 2018 року по теперішній час ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує доньку ОСОБА_5 . У дитини був тяжкий психологічний стан здоров`я (діагноз: «затримка психомовного розвитку). Протягом трьох років малолітня ОСОБА_4 регулярно відвідувала практичного психолога, а також заняття, які були направленні на розвиток мови, уваги, пам`яті та мислення. Після кожного заняття батько та бабуся разом з ОСОБА_6 виконували вдома рекомендації та домашні завдання. Батько створив належні умови для гармонійного розвитку, навчання, виховання та проживання дитини. Між батьком та донькою склалися добрі, довірливі і відкриті стосунки. Відповідачка проживає окремо та протягом шести років ухиляється від виконання своїх обов`язків по відношенню до дитини: не виявляє до неї батьківської уваги і турботи, не приймає участі у її вихованні, оздоровленні та утриманні. Протягом навчального року мати не відвідувала школу, не виходила на зв`язок із класним керівником, не цікавилася успіхами дитини. Після початку повномасштабного вторгнення, батько разом із дитиною переїхали до відносно безпечного місця -м.Ізмаїл Одеської області. Відповідачка про це знала, проте жодного разу не приходила до доньки. На думку представника позивача, позбавлення відповідачки батьківських прав відповідає якнайкращим інтересам дитини.
2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 10.10.2024 року, справа №946/8243/24 передана на розгляд судді Бальжик О.І. (а.с.95).
2.2. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2024 року відкрито провадження у справі (а.с.98).
2.3. Ухвалою суду від 24.12.2024 року задоволено клопотання представника позивача про заслуховування думки малолітньої дитини ОСОБА_4 (а.с.128).
2.4. Ухвалою суду від 24.12.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.129).
2.5. Під час розгляду справи здійснювалася повна фіксація судового процесу за допомогою звукозаписуючих технічних засобів.
3.1. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.
Позивач направив представника з належним чином посвідченими повноваженнями.
Відповідачка причини неявки не повідомила, із заявою про відкладення розгляду справи або розгляд справи у її відсутність не зверталася.
3.2. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні на підставі викладених у ньому доводів. Додатково зазначила, що після відмови у 2023 році позивачу у задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та попередження її про необхідність належним чином виконувати передбачені сімейним законодавством обов`язки щодо виховання та утримання дочки, остання жодних дій щодо побачення, виховання, утримання дитини не вчинила. Протягом шести років дитина не бачила свою матір та не спілкувалася з нею, у зв`язку із чим взагалі її не пам`ятає. Дитина називає матір`ю свою бабусю - матір позивача, оскільки її однокласники постійно запитували, чи є в неї матір та чому вони її не бачать. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів (з 2019 року) відповідачка жодного разу грошових коштів на утримання дитини не перерахувала. Попри те, що за змістом відомостей, які можна прослідкувати у соціальних мережах, вона веде розкішний спосіб життя, одружена з іншим чоловіком, народила від нього трьох синів. Також, на своїй сторінці у соціальній мережі ОСОБА_2 написала: «Бог подарил мне три сына». Бабуся, яка підписана на сторінку колишньої невістки в «Instagram», в особистому повідомленні запитала її: «А про доньку ти забула?», на що остання не відповіла, хоча повідомлення прочитала. Вказані обставини, на її думку, свідчать про те, що відповідачка не відчуває до ОСОБА_4 материнських почуттів та не сприймає її як свою дитину. Дитина малює, займається англійською мовою, раніше займалася кінним спортом та протягом трьох років відвідувала заняття з логопедом. Батько дитини спільно з бабусею доклали неймовірних зусиль для покращення стану здоров`я дитини, після того як вона перестала проживати з матір`ю. Через небезпеку позивач разом із дитиною переїхали з м.Одеси до м. Ізмаїла Одеської області, де перебували протягом тривалого часу. Відповідачці про вказані обставини було відомо від її рідної сестри, з якою ОСОБА_7 підтримує нормальні стосунки. Разом з тим, ОСОБА_2 жодного разу не прийшла до дитини та не поцікавилася її життям. Протягом шести років відповідачка не вітає свою малолітню дитину із днем народження, не дарує їй подарунки, не телефонує, не проводить спільно з нею час тощо.
3.3. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, підтримала висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачку батьківських прав відносно малолітньої доньки. На додаткове запитання пояснила, що встановити місце проживання ОСОБА_2 не уявилося можливим, за попереднім місцем проживання вона відсутня.
ІV. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження
4.1. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, який рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 липня 2018 року розірвано (а.с.11).
4.2. В шлюбі у сторін народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).
4.3. На підставі наказу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 липня 2019 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стягуються аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.12).
4.4. 26 липня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами наказу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 липня 2019 року у справі №500/4998/19 про стягнення з неї на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 .
4.5. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами наказу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 липня 2019 року у справі № 500/4998/19 (а.с.14-16).
4.6. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 березня 2023 року позов ОСОБА_2 про звільнення від заборгованості за аліментами залишено без задоволення. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.10.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 березня 2023 про звільнення від заборгованості за аліментами повернено скаржнику (справа №946/6901/22) (а.с.21-24).
4.7. За змістом довідок, виданих адміністрацією Одеського спеціального дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» № 248 компенсуючого типу Одеської міської ради Одеської області за №№ 157, 173 від 10 липня 2019 року та 23 жовтня 2020 року, ОСОБА_4 відвідувала навчальний заклад з квітня 2019 року; у вихованні дитини приймав участь тільки батько (а.с.68, 69).
4.8. Відповідно до характеристики, наданої вихователем Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» № 135 Одеської міської ради 04.11.2021 року, малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідувала дитячий заклад з 28 вересня 2021 року. Дитину приводили та забирали батько, ОСОБА_1 і бабуся, ОСОБА_8 . За весь час відвідування дитиною закладу, мати, ОСОБА_2 не брала участі у житті доньки, жодного разу не приходила у дитячий заклад (а.с.70).
4.9. Згідно з характеристикою, наданою головою правління суспільної організації «Бебі Ейнштейн» 10 вересня 2021 року, до їх організації звернувся батько, ОСОБА_1 , з метою прийняття до колективу для соціалізації та спілкування з дітьми малолітньої ОСОБА_4 . За весь час відвідування спостерігалася суттєва динаміка у розвитку дитини: малолітня показала себе товариською, активною, дружелюбною, легко йде на контакт, розвиток дитини відповідає віку. В колектив дитину приводять батько та бабуся (а.с.71).
4.10. Згідно з висновками органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області №02/21-155 від 10 лютого 2022 року та органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №01-11/2237/1 від 21 грудня 2021 року позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.72-77).
4.11. Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області №89 від 08 лютого 2022 року визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з батьком, ОСОБА_1 (а.с.29).
4.12. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 травня 2023 року залишено без задоволення позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 (а.с.78-81).
4.13. Відповідно до висновку за результатами психологічного обстеження ОСОБА_4 від 08 серпня 2024 року нещодавно ОСОБА_6 дізналася, що її бабуся не є її біологічною матір`ю, що викликало у неї сильний емоційний стрес. Дівчинка стала ставити питання про свою справжню матір і зрозуміла, що та була відсутня в її житті протягом тривалого часу. Ці роздуми та спогади про матір, яку вона пам`ятає лише візуально викликали у ОСОБА_4 глибокі тривожні переживання. Дитина відчуває стрес, який проявляється у підвищеній тривожності, страху бути покинутою та відчутті нерозуміння. ОСОБА_6 переживає гостре відчуття втрати та занепокоєння, не знаходячи відповідей на питання, чому її мати не бере участі в її житті. Це призвело до погіршення її емоційного стану та підвищення рівня тривожності (а.с.82-84).
4.15. За змістом довідки Одеського ліцею №56 Одеської міської ради за вих.№106 від 01 жовтня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в 3-А класі за екстернатною формою навчання (а.с.119).
4.16. Питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 26 листопада 2024 року було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 28.
Члени комісії розглянули матеріали, які надійшли з Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, документи, підготовлені службою у справах дітей, та вирішили пропонувати органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за №42/21-2255 від 10 грудня 2024 року, після розірвання шлюбу малолітня донька залишилася проживати разом з матір`ю, але згодом дитину забрав батько, ОСОБА_1 . З грудня 2018 року по теперішній час малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Малолітня перебуває на повному забезпеченні батька, мати не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, свідомо нехтує своїми обов`язками, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи, родинні стосунки не підтримує, не цікавиться успіхами доньки ні в письмовій, ні в усній формі, тобто фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Спеціалісти служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області 25.11.2024 здійснили виїзд за адресою: АДРЕСА_2 . За даною адресою ОСОБА_2 не проживає, інші засоби зв`язку відсутні.
Згідно з актом обстеження умов проживання від 25 листопада 2024 року сім`я проживає у приватизованій квартирі, яка складається з 3-х кімнат, зі всіма зручностями, опалення індивідуальне, у наявності усі комунікації. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам: малолітня займає окрему кімнату, в якій є ліжко, робочий стіл, комп`ютер, шафа для одягу.
На підставі вищевикладеного, орган опіки та піклування дійшов висновку, яким визнано за доцільне та в інтересах дитини позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.110-113).
V. Оцінка та висновки суду
5.1. Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку.
5.2. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
5.3. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
5.4. Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами.
5.5. Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30 березня 2007 року роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
5.6. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
5.7. У судовому засіданні свідок, бабка дитини, матір позивача - ОСОБА_8 , пояснила, що після розлучення батьків дитина залишилася проживати разом з матір`ю. Коли ОСОБА_7 побачив умови, в яких проживала дитина, він зі згоди матері забрав її до себе. Раціон харчування трирічної дитини складався з бананів, огірків та йогуртів; вона не знала, що таке гаряча їжа. Одразу вони звернули увагу на відхилення у розвитку ОСОБА_6 : у 2,5 роки вона не розмовляла. За результатами обстеження було встановлено, що у ОСОБА_6 непереносимість лактози та герпес, що впливало на роботу головного мозку. Дитині було поставлено діагноз: затримка психомовленнєвого розвитку. Як з`ясувалося, у 2017 році у дитини на фоні високої температури почалися судоми, внаслідок чого сталася гіпертензія головного мозку. ОСОБА_9 повідомила їм, що у неї немає можливості займатися лікуванням дитини, вона повністю переклала відповідальність за дитину на них. Вони з сином витратили багато часу і грошей на те, щоб допомогти дитині відновитися та запобігти подальшому погіршенню її стану здоров`я. ОСОБА_7 обожнює дитину і робить все для її щастя та добробуту. Лікарі пояснили, що вони вчасно звернулися за медичною допомогою; якби дитині виповнилося більше трьох років, велика ймовірність того, що дитина залишилася би розумово відсталою. Після того, як дитина залишилася проживати з ОСОБА_7 і нею, ОСОБА_9 жодного разу не поцікавилася її життям. Останній раз вона бачила відповідачку ІНФОРМАЦІЯ_6 , на день народження онуки. Будь-якого зв`язку з ОСОБА_2 немає. Відповідачка не телефонує, не приїжджає, хоча у неї один й той самий номер телефону більше шістнадцяти років та вони не змінювали місце проживання. Фактично більше шести років малолітня дитина не бачила свою матір. ОСОБА_10 щодо матері в їхній сім`ї чутлива. Вони намагаються цю тему в присутності дитини не підіймати. Одного разу, влітку 2024 року, ОСОБА_6 запитала батька, чи є у нього фото матері. Він показав фотографію матері та запитав, чи хоче вона побачитися з нею. Дитина відповідала, що не хоче бачитися з матір`ю.
Після повномасштабного вторгнення, ОСОБА_7 з метою збереження психологічного здоров`я дитини переїхав з м. Одеси до м. Ізмаїлу Одеської області, де вони перебували протягом тривалого часу. Під час перебування сина разом з онукою в м.Ізмаїлі, він намагався налагодити контакт з рідною сестрою відповідачки, навіть організував зустріч ОСОБА_6 з її двоюрідними братом та сестрою. ОСОБА_9 знала про вказані обставини, проте жодного разу не намагалася побачитися з дитиною та провести спільно з нею час.
Одного разу, повертаючись із дитячого садочка, ОСОБА_6 сказала їй, що діти постійно питають її про те, чи є у неї матір, що її дуже засмучує, та запропонувала їй бути її матір`ю. Також, вона попросила нікому про це не розповідати та тримати цю інформацію у секреті. Для того, щоб ніхто не знав, що вона не є її рідною матір`ю, вони були вимушені змінити дитячий садочок. Влітку ОСОБА_6 відвідувала табір « ОСОБА_11 »; всі вихователя знали, що вона її бабуся, проте у присутності дитини зверталися до неї як до матері. Так само вони побудували відносини в школі.
Про життя відповідачки вона дізнається з її сторінки в Instagram, оскільки підписана на неї. З фотокарток можна побачити, що ОСОБА_9 хизується своїми матеріальними статками, доглянутістю, лише один її телефон коштує половину заборгованості по аліментам. Попри це, відповідачка оскаржила судове рішення про стягнення з неї аліментів в мінімально гарантованому державою розмірі, просила взагалі звільнити її від обов`язку приймати участь в утриманні дитини. Фінансове забезпечення дитини повністю на татові, заборгованість відповідачки за аліментами складає майже 100 000 гривень. Також, вона побачила в сторісі відповідачки відео з написом: «Бог подарил мне трех сыновей». Це дуже засмутило її, оскільки вона тим самим заперечує існування доньки.
Відповідачка виросла у неблагополучній сім`ї, її мати залишила трьох дітей, коли вони були ще малі. Вони вважали, що ОСОБА_9 , навпаки, буде хорошою мамою, адже знає, як зростати без материнської ласки і турботи. На щастя, дитина зовсім інша, в неї добре розвинено почуття відповідальності за своїх вихованців. ОСОБА_6 любить тварин, малювати, ліпити.
Позивач працює за кордоном. Як тільки є можливість приїхати до нього, вона з дитиною одразу їдуть до нього. Щоденно син спілкується з ОСОБА_6 по відеодзвінку.
Вважає, що суд дав відповідачці шанс виправитися, почати належним чином виконувати обов`язки щодо виховання та утримання дочки, проте вона вказаною можливістю не скористалася; з часу ухвалення судового рішення про відмову у позбавленні її батьківських прав жодного разу не побачила дитину, не поцікавилася нею, не привітала її з днем народження. Вказані обставини свідчать про свідоме нехтування нею батьківськими обов`язками.
5.8. Під вирішення спору судом, заслухана думка дитини ОСОБА_4 - донька позивача. Дитина пояснила, що їй виповнилося 9 років, вона любить малювати, ліпити та гратися з домашніми улюбленцями. Вона весь час проживає спільно з мамою ОСОБА_12 , татом ОСОБА_7 та дідусем. Вони займаються її вихованням, навчанням та забезпеченням необхідним. Жінка, яка зображена на фотокартці (примітка суду: відповідачка), їй не відома.
5.9. Також, у судовому засіданні були оглянуті фотокартки, роздруковані з особистої сторінки ОСОБА_2 в Instagram. Одна з фотокарток відповідачки підписана: «Бог дал мне трех сыновей…».
5.10. За таких обставин, суд вважає, що відповідачка дійсно не виконує своїх батьківських обов`язків, оскільки не приділяє увагу вихованню дитини, не здійснює за нею належний догляд та контроль, не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не забезпечує її необхідним харчуванням, не цікавиться її здоров`ям, не створює умови для отримання нею освіти, а також не проявляє до неї материнської уваги та турботи.
5.11. 22 травня 2023 року, постановляючи рішення про відмову у позбавленні батьківських прав, суд надав відповідачці можливість переглянути та виправити свою поведінку щодо дитини, проте остання жодних дій щодо сумлінного виконання батьківських обов`язків не вжила, продовжує свідомо ухилятится від виховання та утримання дочки.
5.12. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, слід задовольнити, так як позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідає найкращим інтересам дитини.
Керуючись ст.ст. 150, 164 СК України, ст.ст.11-13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -
2. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав у відношенні її малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
3. Копії рішення направити для відома сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.І.Бальжик