Справа № 758/4825/25
У Х В А Л А

08 квітня 2025 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Якимець О. І., розглянувши заяву адвоката Шуть С.С. про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

на адресу Подільського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката Шуть С.С. в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позов до подання позовної заяви у якій просить: забезпечити позов шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення №198/7а в літ. «З», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 21,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав 000, до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Зазначає, що 08 грудня 2020 року між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі - продажу нежитлового приміщення №198/7а в літ «З», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 21,6 кв.м. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Т.С. та зареєстрований в реєстрі за №1027.

Згідно п. 2.1. договору встановлено, що продаж приміщення вчинено за - 540 000 гривень, що є еквівалентом 19000 доларів США, які покупець зобов`язується сплатити продавцю до 01 лютого 2022 року включно.

У день підписання договору покупець сплатив продавцю суму у розмірі - 11 360 гривень, що є еквівалентом 400 доларів США. Решта суми у розмірі - 528 640 гривень, але не менше ніж еквівалент у розмірі 18600 доларів США, буде сплачено покупцем продавцю у строк до 01 лютого 2022 року включно (п.2.2.1, п..2.2.2. договору). Згідно п. 2.2.3. покупець зобов`язаний сплачувати продавцю щомісяця суму у розмірі 44020 гривень, але не менше ніж еквівалент у розмірі 1550 доларів США.

Згідно п. 7.11. договір набуває чинності у порядку, встановленому чинним законодавством України, та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Право власності на нерухомість виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього права відповідно до ст. 182, ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України (п.7.2. договору).

Оскільки умови договору не виконувалися, кошти не сплачені у повному обсязі, у березні 2025 року ОСОБА_2 зник та не виходив на зв`язок, заявник звернувся за правовою допомогою до адвоката. В подальшому заявнику, після отримання Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 01.04.2025 року стало відомо, що 01.07.2021 року покупець ОСОБА_2 передав у іпотеку строком на один місяць до 01.08.2021 року нежитлове приміщення, яке є предметом договору, на виконання іншого грошового зобов`язання, яке передбачає обтяження на об`єкт іпотеки.

Заявник бажає звернутись до суду з цивільним позовом про розірвання спірного договору у передбаченому у п. 2.4.1. договору порядку.

У зв`язку з тим, що поведінка боржника щодо передачі нежитлового приміщення в іпотеку строком виконання основного забезпеченого грошового зобов`язання один місяць і вказане обтяження не вилучене з Державного реєстру станом на 01.04.2025 рік, заявник просить заяву задовольнити та розглянути без виклику сторін.

За таких обставин, з метою захисту порушених прав та інтересів ОСОБА_1 , до подання позову до Подільського районного суду міста Києва, просить заяву задовольнити та накласти арешт на зазначене у заяві нерухоме майно.

Суд розглядає заяву у відсутності осіб, які можуть отримати статус учасників справи, у відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення доказів у відсутності таких осіб.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинства здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 цього Кодексу позов забезпечується, зокрема накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог; пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

До заяви про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви, адвокатом Шуть С.С. долучено Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нежитлового приміщення №198/7а в літ «З», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 21,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав 000. Згідно зазначеного витягу, право власності на зазначений об`єкт зареєстроване за - ОСОБА_3 (на підставі договору іпотеки, серія та номер: 879, виданий 01.07.2021 ПН КМНО Косенко М.О., іпотекодавець ОСОБА_2 , іпотекодержатель ОСОБА_3 ).

Однак, в матеріалах поданої заяви про забезпечення позову відсутні докази, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у даній справі, що свідчить про те, що наведені у заяві доводи, ґрунтуються лише на припущеннях, які не можуть бути покладеними в обґрунтування відповідної ухвали.

Разом із тим, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Таким чином на підставі поданих суду доказів, суд дійшов висновку, що відсутні достатні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову до подання позовної заявишляхом накладення арешту на зазначене у заяві нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 260, 261, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви адвоката Шуть С.С. про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 08 квітня 2025 року.

Суддя О. І. Якимець