Справа № 344/4925/25
Провадження № 2/344/2529/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Польська М.В., ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 20.03.2025р. звернулась до Івано-Франківського міського суду з даним позовом.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Підставою залишення позовної заяви без руху стало недотримання позивачем ст. 175 ЦПК України. Зокрема, в ухвалі вказано, що подана позовна заява в обґрунтування позовних вимог містить: звинувачення судді Городенківського районного суду Гайдич Р.М. у справі №342/872/21, який за результатами розгляду позову ОСОБА_2 про встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною ухвалив рішення від 27.04.2022р., зокрема катування дитини батьком у змові з суддею, вихід судді за межі позовних вимог, отримання хабаря суддею; звинувачення судді Тлумацького районного суду ОСОБА_3 (номер справи не зазначається, однак ймовірно за долученими доказами до позову справа №342/901/2023, яка передана на розгляд до Івано-Франківського міського суду за підсудністю за позовом ОСОБА_1 про зміну графіку спілкування з дитиною) про розгляд даною суддею справи за порадами іншого судді ОСОБА_4 на виконання злочинного рішення; катування дитини ОСОБА_5 2019 р.н. та нанесення тілесних ушкоджень дитині батьком, а також його батьками, при виконанні рішення суду, що може засвідчити свідок ОСОБА_6 ; незгоду з діями адвоката який представляє батька дитини в іншій судовій справі, а також інші висловлювання, не передбачені вимогами цивільно-процесуального закону, яким має відповідати позов за змістом та формою, що є недопустимим. Іншого обґрунтування позовна заява не містить. В підсумку, оскільки позовна заява за змістом і формою повинна відповідати вимогам ЦПК України та не зводитись виключно до незгоди по виконанню рішення суду, яке набрало законної сили, постановлена ухвала.

02.04.2025р. до суду надійшла заява позивача «про усунення неіснуючих недоліків позову», в якій зазначено: питання позбавлення батьківських прав відповідача у даному позові обумовлено виключно злочинним рішенням від 27.04.2022р. у справі №342/872/21 у складі судді Гайдич Р.М.; додатково обумовлене діями судді Тлумацького районного суду Лущак Н.І. у справі 3342/901/2023 щодо якої за ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Струтинського Р.Р. від 25.11.2024р. про задоволення скарги ОСОБА_7 на бездіяльність працівників Тлумацького ВП №5 ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за ч.2 ст.383 КК України. Тобто позов про позбавлення батьківських прав містить наданими судами батьку дитини ОСОБА_2 вседозволеності на катування власної дитини, зволікання судами припинити катування, яке здійснюється під виглядом виконання рішення суду через Городенківський відділ ДВС у Коломийському районі у виконавчому провадженні.

В заяві позивача від 02.04.2025р. додатково надається оцінка процесуальним діям та рішенням судді ОСОБА_8 у цивільній справі №344/11609/22 та кримінальній справі №344/11552/23, які стосуються окремого адвоката (в кримінальній справі слідчим суддею надано дозвіл на обрання запобіжного заходу даній особі не як адвокату, а підозрюваному, який покинув територію України, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває на даний час) та зокрема зазначається що суддя Польська М.В. ганьбить судову систему, із-за суперечливої поведінки, їй не можна довіряти будь-яку справу, бо ганьбить судову систему що є безспірним, на думку заявника, фактом. В прохальній частині заяви міститься вимога «відкрити провадження в справі після чого не заперечуватиметься прогнозована заява судді Польська М.В. про самовідвід. Зазначив, що ОСОБА_8 наскільки уже зганьбила себе, що також стала катом у процесуальному аспекті щодо дитини, бо також підставною буде й скарга на суддю Польську М.В. у ВРП та заява в ЄСПЛ стосовно катування дитини в процесуальному аспекті суддями Гайдич Р.М., Лущак Н.І. та Польська М.В., вважати що ухвала від 24.03.225р. виконана повністю»

За змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 5-7 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Використання одними учасниками судового процесу образливих слів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті).

З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників ( ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

У висновках Великої Палати Верховного Суду, неодноразово (постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19 та від 7 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19) звернуто увагу на неприпустимість вчинення таких дій (нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників) та вказано, що ці дії суперечать основним засадами (принципами) судочинства, а також його завданню, а з огляду на вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Позивач, на підставі отриманої ухвали суду від 24.03.2025р. не звернув й надалі увагу на те, що ст.175 ЦПК України вказує, що позовна заява повинна містити вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а з врахуванням спірних правовідносин - обгрунтування підставності позбавлення прав батька дитини саме через його поведінку яка суперечить інтересам дитини і в чому така поведінка полягає за вимогами Сімейного кодексу України.

Окрім того в ухвалі судді також наголошено, що відповідно до частини 2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Подаючи заяву від 02.04.2025р. позивач, вдруге, виявляючи повну зневагу до чинного на даний час судового рішення та суду, який ухвалював таке рішення про встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, не доповнивши позов належним обгрунтування підставності позбавлення прав батька дитини саме через його поведінку, яка суперечить інтересам дитини і в чому така поведінка полягає за нормами СК України, проявляючи явну зневагу щодо суду та зокрема судді Польської М.В., якій за автоматизованим розподілом справ надійшла на розгляд позовна заява про позбавлення батьківських прав, допускаючи аналіз конкретної судової справи, яка не стосувалася позивача, а окремої фізичної особи, який брав участь у іншій цивільній справі як адвокат, а потім набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, що розглядалися суддею (слідчою суддею) Польською М.В., допустивши при цьому тиск на суд шляхом висловлення прогнозу щодо самовідводу у даній цивільній справі після відкриття провадження або ж подачі скарги на ВРП на суддю, грубо нехтуючи не тільки повагою до суду, а й зловживаючи своїми процесуальними правами у справі за власним позовом, - не усунув недоліки позовної заяви у конкретний спосіб, визначений в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Суд наголошує, що ухвала про залишення позову без руху містить конкретний спосіб усунення недоліків заяви приведення її змісту у відповідність до вимог ст.175 ЦПК України, натомість у поданій заяві на виправлення недоліків місятиться виключно оцінка висновків ухвали про залишення без руху, що не є належним способом усунення недоліків.

Зважаючи, що заявник належним чином не усунув недоліки зазначені в ухвалі , а тому відповідно до ч. 3 статті 185 ЦПК України, вона підлягає поверненню.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя ,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА