ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 389/1437/24

провадження № 22-ц/4809/258/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 жовтня 2024 року, у складі ОСОБА_4 у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи.

В обгрунтування позовних вимог позивачі вказували, що 21.03.2022 по АДРЕСА_1 поїзд скоїв наїзд на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який від отриманих травм помер.

Позивачі вказували, що внаслідок смерті ОСОБА_5 їм було спричинено моральну шкоду, яку кожен оцінює у розмірі - 200 000,00 грн та полягає у тому, що сам факт загибелі людини під час ДТП є безумовним свідченням глибини та тривалості моральних страждань його рідних, враховуючи те, що згідно з ч.1 ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Вказували, що внаслідок смерті батька та чоловіка позивачі назавжди позбавлені можливості отримувати від нього підтримку та допомогу як моральну так і матеріальну і жодні зусилля з їх сторони не зможуть виправити ситуацію, що склалася.

Посилалися на те, що сталий життєвий устрій позивачів непоправно змінено з незалежних від них обставин.

Просили стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на їх користь по 200 000,00 грн в якості відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка та батька.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн, завдану смертю чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн, завдану смертю батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн, завдану смертю батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 3 000,00 грн.

Частину судового збору, пропорційну вимогам, в яких було відмовлено, в розмірі 3 000 (три тисячі) грн, віднесено на рахунок держави.

Не погодивши із вказаною апеляційною скаргою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вважає, що під час ухвалення рішення, судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач вказував, що за фактом смерті ОСОБА_5 розпочато досудове розслідування та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000167 та згідно постанови слідчого від 12.05.2022 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 21.03.2022 приблизно о 17 год. 15 хв. біля залізничного вокзалу станція Трепівка, розташованого за адресою вул. Вокзальна, 55 в с. Трепівка Кропивницького району Кіровоградської області, поїзд №1461 збив ОСОБА_5 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці. В крові трупа ОСОБА_5 було виявлено етиловий спирт в кількості 430/г/дм3, що може відповідати тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння.

Посилається на те, що у кримінальному провадженні встановлено відсутність в діях працівників залізниці складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, а смерть ОСОБА_5 настала внаслідок грубого порушення ним «Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України» внаслідок особистої необережності.

Кримінальне провадження було закрите постановою слідчого від 12.05.2022 у зв?язку з відсутністю складу злочину.

Вважає, що оскільки потерпілим грубо порушено вимоги п. п. 2.1, 2.2, 2.3,2.6 «Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України», відповідач звільняється від обов?язку відшкодовувати шкоду, у тому числі і моральну шкоду ,якщо доведе ,що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України).

Відзиву на апеляційну скаргу позивачі не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити та обговоривши наявні докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення частково відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , а позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 його синами, про що свідчать свідоцтва про їх народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Трепівка Кропивницького району Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №24 від 29.04.2022, при дослідженні трупа ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжких, так як являються небезпечними для життя в момент заподіяння. Враховуючи масивність, множинність, механізм та характер утворення тілесних ушкоджень, можна говорити, що вони утворилися в момент залізничної травми. Вони не характерні для утворення при падінні з положення стоячи на плоскість чи виступаючі предмети. Смерть ОСОБА_5 наступила від відкритої черепно-мозкової травми з множинними переломами кісток черепу та обличчя, розтрощення головного мозку, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа та даними судово-гістологічного дослідження. При судово-медичній експертизі ОСОБА_5 яких-небудь хвороб, які б знаходилися в причинному зв`язку з настанням смерті не встановлено. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_5 виявлений етиловий спирт в кількості 4,30 г/дм3, що може відповідати тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння по відношенню до живих осіб.

Як вбачається зі змісту постанови старшого слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Солонька О.С. від 12.05.2022 про закриття кримінального провадження, в провадженні вказаного відділу поліції перебувало кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2022 за №0000167 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.276 КК України, за фактом загибелі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час досудового розслідування встановлено, що 21.03.2022 приблизно о 17 год 15 хв біля залізничного вокзалу ст.Трепівка, розташованого за адресою: вул. Вокзальна,55, с.Трепівка Кропивницького району Кіровоградської області, поїзд №1461 збив ОСОБА_5 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 помер на місці. Труп останнього виявлено на 2 залізничній колії залізничного вокзалу ст.Трепівка.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_7 показав, що він 21.03.2022 перебував на своєму робочому місці на ст.Трепівка та побачив невідомого чоловіка, який пізніше виявився ОСОБА_5 , який котив велосипед біля залізничних колій та перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, так як хитався зі сторони в сторону та ледве йшов. Після проїзду поїзду №1461, він виявив, що на колії лежав труп ОСОБА_5 , при цьому поїзд екстреного гальмування та ніяких сигналів не подав.

Під час допиту свідка ОСОБА_8 встановлено, що 21.03.2022 він рухався на поїзді №1461 та коли проїжджав без зупинки станцію Трепівка, сторонніх осіб на колії не бачив. Свідок ОСОБА_9 надав схожі за змістом покази.

Згідно з протоколом оперативної наради при начальникові локомотивного депо Знам`янка Одеської залізниці №409 від 24.03.2022, при комісійному огляді електровозу ВЛ-80т №1402 в локомотивному депо Помічна 22.03.2022 було перевірено роботу гальмівного обладнання, звукових і світлових сигналів, працездатності пісочної системи, стан лобових вікон та працездатність склоочищувача, зауважень не виявлено, обладнання локомотива працювало справно. Пошкодження кузова, слідів крові та інших ознак зіткнення виявлено не було. При аналізі швидкостемірної стрічки машиніста ОСОБА_8 зауважень щодо ведення поїзду не виявлено.

Враховуючи викладене вище та висновок експерта №24 від 29.04.2022, досудовим розслідуванням встановлено, що причиною травмування ОСОБА_5 є порушення ним «Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України», коліях, станціях та поблизу їх.

Факт травмування ОСОБА_5 відбувся внаслідок особистої необережності потерпілого.

Оскільки в даному факті не вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.276 КК України, тому постановою старшого слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Солонька О.С. від 12.05.2022 кримінальне провадження №0000167 від 22.03.2022 було закрито у зв`язку із відсутністю складу злочину.

Звернувшись із даним позовом позивачі, а саме дружина та сини померлого просили стягнути з АТ «Укрзалізниця» на їх користь по 200 000,00 грн в якості відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_5 .

Суд першої інстанції частково задовольняючі позовні вимоги послався на те, що смерть ОСОБА_5 сталася внаслідок його грубої необережності, причиною нещасного випадку є невиконання ним вимог «Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України», а саме знаходження потерпілого біля залізничних колій у стані тяжкого алкогольного сп`яніння, а тому розмір моральної шкоди необхідно зменшити та визначити в розмірі 100 000,00 грн на користь кожного із позивачів, який відповідає принципам розумності та справедливості.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно з?ясував обставини справи та дослідив належним чином докази, що надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Проте, колегія суддів не погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром стягнутої моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі статтею 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Статтею 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що право кожного на життя охороняється законом.

Підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку руху поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України. Безпека руху поїздів - це комплекс організаційних і технічних заходів, спрямованих на забезпечення безаварійної роботи та утримання у постійній справності залізничних споруд, колій, рухомого складу, обладнання, механізмів і пристроїв (частини перша та друга статті 11 Закону України «Про залізничний транспорт»).

У пункті 100 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1998 року № 457, передбачено, що залізниці повинні забезпечувати потреби населення у пасажирських перевезеннях, безпеку користування залізничним транспортом, необхідні зручності, якісне обслуговування пасажирів на вокзалах і в поїздах, своєчасне перевезення і збереження багажу і вантажобагажу.

У той же час, Правилами безпеки громадян на залізничному транспорті України, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 19 лютого 1998 року № 54, заборонено: знаходитися на об`єктах залізничного транспорту в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами першою, другою ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Частиною першою ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Згідно з ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Обов`язок доведення вини, власника або володільця джерела підвищеної небезпеки покладено саме на власника або володільця джерела підвищеної небезпеки.

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом (ч.2 ст.1193 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц зазначено, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Оскільки АТ «Українська залізниця» є законним володільцем джерела підвищеної небезпеки, саме воно є суб`єктом, який несе відповідальність, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для відшкодування завданої позивачам моральної шкоди, яка пов`язана з глибокими емоційними переживаннями та моральними стражданнями через передчасну смерть чоловіка, порушення їх укладу життя.

Факт загибелі ОСОБА_5 є безумовним свідченням спричинення позивачам глибоких душевних страждань.

Тому, наявні підстави для відшкодування моральної шкоди.

Розмір відшкодування моральної шкоди має перебувати у взаємозв`язку із фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнали потерпілі особи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19).

Таким чином розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи.

Доводи апеляційної скарги спрямовані на факт наявності грубої необережності та недбалості потерпілого від нещасного випадку, який був у тяжкому ступені алкогольного сп`яніння, чим порушив Правила безпеки громадян на залізничному транспорті України.

Відповідач вважає, що відсутні підстави для відшкодування шкоди позивачам.

Колегія суддів вважає зазначені доводи необгрутнованими та вважає за необхідне зазначити, що правозастосовча практика у цій категорії справ є усталеною, так Верховний Суд у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 450/4163/18 зазначив, що особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки), є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Водночас, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Разом із тим, відповідачем в силу положень частини третьої статті 12, статті 81 ЦПК України не надано доказів наявності в діях потерпілого умислу або наявності непереборної сили.

Колегія суддів, урахувавши фактичні обставини справи, поведінку потерпілого, який грубо порушив «Правила безпеки громадян на залізничному транспорті України», характер, глибину і тривалість душевних страждань позивачів, вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди та визначити відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн на користь кожного із позивачів.

У відповідності до ч. 13 ст. 141 ЦПК України ,змінюючи рішення апеляційний суд змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» - задовольнити частково.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 жовтня 2024 року - змінити в частині розміру стягнення моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн, завдану смертю чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн, завдану смертю батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» ) на користь ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_7 ) моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн, завдану смертю батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Здійснити новий розподіл судових витрат та стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» () на користь держави судовий збір за подання позовної заяви в сумі - 600, 00 грн .

Компенсувати Акціонерному товариству «Українська залізниця» () судовий збір за подання апеляційної скарги за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України у розмірі - 2700,00 грн .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Л.Дуковський

Судді: Л.М.Дьомич

О.А. Письменний