Справа № 473/175/25
Провадження №2/523/2621/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2025 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Павлова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 473/175/25 за позовом Одеського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті освітніх послуг,

ВСТАНОВИВ:

Одеський національний медичний університет звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті освітніх послуг.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 01.09.2021 між Одеським національним медичним університетом (надалі ОНМедУ) та ОСОБА_1 було укладено Договір про навчання у ОНМедУ № 6о7/21фз, предметом якого є навчання у закладі освіти. За вказаним Договором навчальний заклад взяло на себе наступні зобов`язання: зарахувати вступника на 4 курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору; здійснити підготовку вступника за заочною формою здобуття освіти за освітньою програмою «фармація, промислова фармація»; за спеціальністю 226 для здобуття ступеня вищої освіти «магістр».

Також, 01.09.2021 між ОНМедУ та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 6о7/21фз, яким є невід`ємним додатком до Договору про навчання у закладі вищої освіти від 01.09.2021 № 6о7/21фз та предметом якого є фінансові зобов`язання ОСОБА_1 щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу освіти закладом. Так, за умовами вказаного Договору загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 52900,00 грн., а саме: 2021 2022 навчальний рік 20600,00 грн.; 2022 2023 навчальний рік 21300,00 грн.; 2023 2024 навчальний рік 11000,00 грн.

Наказом ОНМедУ № 783-с від 06.09.2021 ОСОБА_1 було поновлено на заочну контракту форму навчання на 4 курс 7 семестр 2021 2022 навчального року. Однак, наказом ОНМедУ № 904-с від 23.10.2023 ОСОБА_1 було відраховано з університету за порушення умов контракту (несплата за навчання) та академічну неуспішність. Так, за освітню послугу відповідачкою було сплачено суму 36925,00 грн., а саме: 02.09.2021 10300,00 грн.; 08.02.2022 10300,00 грн.; 26.08.2022 2130,00 грн.; 18.10.2022 2130,00 грн.; 24.03.2023 10650,00 грн, а також 1451,00 грн. при поновлені на навчання на 4 курс переплата за попереднім договором була врахована, як оплата за Договором.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 по Договору за період навчання з 01.09.2021 23.10.2023 складає 4975,00 грн.

Позивач в порядку досудового врегулювання даного спору звертався до ОСОБА_1 із листом вимогою № 01-09/110 від 14.03.2024 про погашення наявної заборгованості, однак, така залишилася без відповідного реагування.

У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОНМедУ заборгованість по оплаті освітніх послуг у сум 4975,00 грн. та сплачений позивачем судовий збір.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 17.02.2025 було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Представник позивача Каплун І.О. в судове засідання не з`явилася. Однак, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, провести розгляд справи за його відсутності представника позивача.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася без поважних. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутня, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідачка не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідачки згідно вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зокрема, одним із різновидів договорів є договір про надання послуг.

Згідно приписів ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

По справі встановлено, що 01.09.2021 між Одеським національним медичним університетом (надалі ОНМедУ) та ОСОБА_1 було укладено Договір про навчання у ОНМедУ № 6о7/21фз, предметом якого є навчання у закладі освіти. За вказаним Договором навчальний заклад взяло на себе наступні зобов`язання: зарахувати вступника на 4 курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору; здійснити підготовку вступника за заочною формою здобуття освіти за освітньою програмою «фармація, промислова фармація»; за спеціальністю 226 для здобуття ступеня вищої освіти «магістр» (а.с. 5 8).

Також, 01.09.2021 між ОНМедУ та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 6о7/21фз, яким є невід`ємним додатком до Договору про навчання у закладі вищої освіти від 01.09.2021 № 6о7/21фз та предметом якого є фінансові зобов`язання ОСОБА_1 щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу освіти закладом (а.с. 9 12).

Так, за умовами п.п. 1, 2 Розділу ІІІ вказаного Договору загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 52900,00 грн., а саме: 2021 2022 навчальний рік 20600,00 грн.; 2022 2023 навчальний рік 21300,00 грн.; 2023 2024 навчальний рік 11000,00 грн.

Згідно умов п.п. 3, 4 Розділу ІІІ вказаного Договору, Замовник вносить плату одноразово або щороку, або щосеместрово, або щомісяця не пізніше першого дня початку відповідного періоду. Замовник здійснює оплату в готівковій або безготівковій формі.

Наказом ОНМедУ № 783-с від 06.09.2021 ОСОБА_1 було поновлено на заочну контракту форму навчання на 4 курс 7 семестр 2021 2022 навчального року (а.с. 16)

Однак, наказом ОНМедУ № 904-с від 23.10.2023 ОСОБА_1 було відраховано з університету за порушення умов контракту (несплата за навчання) та академічну неуспішність (а.с. 17).

Так, за освітню послугу ОСОБА_1 було сплачено суму 36925,00 грн., а саме: 02.09.2021 10300,00 грн.; 08.02.2022 10300,00 грн.; 26.08.2022 2130,00 грн.; 18.10.2022 2130,00 грн.; 24.03.2023 10650,00 грн, а також 1451,00 грн. при поновлені на навчання на 4 курс переплата за попереднім договором була врахована, як оплата за Договором. Даний фак підтверджується наявними у матеріалах справи копіями виписок за вказані періоди та довідки від 05.12.2024 про зарахування переплати за попереднім договором.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 по Договору за період навчання з 01.09.2021 23.10.2023 складає 4975,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про заборгованість від 01.11.2024, складеною провідним бухгалтером ОНМедУ ОСОБА_2 (а.с. 27).

Згідно з ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про вищу освіту» підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 63 ЗУ «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані: виконувати вимоги освітньої програми (індивідуального навчального плану, дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання.

За приписами ч. 1 ст. 73 ЗУ «Про вищу освіту» заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Відповідно до частини 6 статті 73 вищезазначеного Закону, розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати.

Договір про надання послуг навчання відноситься до договорів про надання послуг, питання про які регулюються главою 63 Цивільного кодексу України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України ).

Ціна договору визначена у відповідності до положень частини першої ст. 632 ЦК України.

Як було вище зазначено судом, згідно приписів ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання здійснити оплату наданих послуг передбачено ч. 1 ст. 903 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 взятого на себе зобов`язання за Договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 01.09.2021 не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 4975,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про заборгованість.

Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем спростовано не було.

Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За відсутності доказів, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву.

Суд зазначає, що позивач, в порядку досудового врегулювання даного спору, звертався до ОСОБА_1 із листом вимогою № 01-09/110 від 14.03.2024 про погашення наявної заборгованості, однак, така залишилася без відповідного реагування.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 4975,00 грн., а також сплачений позивачем судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 526, 525, 530, 610, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 46, 63, 73 ЗУ «Про вищу освіту», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Одеського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті освітніх послуг задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеського національного медичного університету суму заборгованості по оплаті освітніх послуг у розмірі 4975 /чотири тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять/ грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеського національного медичного університету сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028 /три тисячі двадцять вісім/ грн. 00 коп.

Учасники справи:

Позивач: Одеський національний медичний університет, код за , місцезнаходження: 65082, м. Одеса, пров. Валіховський, буд. № 2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 квітня 2025 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер