Справа № 190/2655/24
Провадження №2/190/87/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

за участю секретаря Пронської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П?ятихатки в порядку загального провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бражник Денис Сергійович до Приватного підприємства «Агрос» про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач,від імені та в інтересах якої діє адвокат Бражник Денис Сергійович, звернулася до суду з позовом до ПП «Агрос» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.2021 року, є власником земельної ділянки площею 4,9300 га, кадастровий номер :02:002:0426, розташованої на території Пальмирівської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області. До набуття позивачем права власності на дану земельну ділянку, її власником був чоловік - ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 уклав з відповідачем ПП «Агрос» договір оренди земельної ділянки №б/н від 01.08.2014 року з кадастровим номером :02:002:0426 площею 4,9300 га, строком на 10 років до 01.08.2024 року. 01.10.2024 року рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №75317620 позивачу відмовлено у припиненні права оренди земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0426, яка була ними надана в оренду ПП «Агрос» строком на 10 років на підставі договору оренди земельної ділянки б/н від 01.08.2014 року, через наявність зареєстрованого обтяження відносно ПП «Агрос» за №56451129 (арешт на нерухоме майно, а саме на право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0426). Відповідачем за останні роки життя ОСОБА_2 , так і за період перебування вже у власності позивача даної земельної ділянки ПП «Агрос» жодного разу не провів виплату орендної плати. Тобто, відповідачем порушено зобов`язання за договором оренди земельної ділянки щонайменше за 2019-2023 роки. При цьому, відповідач не повідомляв у строк 30 днів до закінчення строку оренди земельної ділянки про бажання продовжити строк її оренди на тих же умовах та на той самий строк. На даний час відповідачем не виплачено орендну плату за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0426 за період щонайменше 2019-2023 роки, а за інші роки відповідачем було виплачено із затримкою, після спливу крайнього строку оплати орендної плати. Позивач неодноразово зверталася до відповідача в усній формі з питанням виплати заборгованості за договором оренди земельної ділянки, але питання до цього часу так і залишилося не вирішеним, орендну плату так і не виплачено. Просить розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 01.08.2014 року з кадастровим номером :02:002:0426, площею 4,930 га., укладений між ПП «Агрос» та ОСОБА_2 . Витребувати від ПП "Агрос" на користь ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0426, площею 4,930 га. Стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Після відкриття провадження у справі, заяв по суті спору від сторін не надходило.

Ухвалою суду від 15.01.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

25.03.2025 року від представника позивача - адвоката Бражника Д.С. на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивачки.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі рішення на підставі обсягу наявних у справі доказів за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №023483 належала земельна ділянка площею 4,930 га, кадастровий номер :02:002:0426 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пальмирівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. (а.с.16-17)

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.2021 року, виданого державним нотаріусом П`ятихатської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новенком С.В., та зареєстрваного в реєстрі за номером №2-62, позивачка є спадкоємицею майна після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із земельної ділянки площею 4,9300 га, з кадастровим номером :02:002:0426, яка розташована на території П`ятихатської територіальної громади (Пальмирівська сільська рада)Кам`янського району Дніпропетровської області та яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №023483, виданного 17.01.2001року Пальмирівською сільською радою. Спадкова справа №110/2020. (а.с.18)

01.08.2014 року між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Агрос» в особі директора Негоди О.Г., було укладено договір оренди землі №б/н, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського використання, яка знаходиться на території Пальмирівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, загальною площею 4,9300 га., з них ріллі 4,9300 га, кадастровий номер :02:002:0426. Відповідно до п.8 договору, строк дії договору оренди землі укладено терміном на 10 років з моменту його державної реєстрації. Відповідно до п.10 договору, відповідач зобов`язався щороку сплачувати орендодавцю орендну плату у грошовій формі у розмірі 3.0% від грошової оцінки землі. Розмір орендної плати становить 2697 грн. 53 коп.. За домовленістю сторін орендна плата за цим договором справляється шляхом грошової або натуральної форм орендної плати. Орендна плата вноситься у строк до 31 грудня щороку протягом строку дії данного договору. (а.с.8-11).

01.08.2014 року орендодавцем ОСОБА_2 та відповідачем ПП «Агрос» в особі директора Негоди О.Г., підписаний акт прийому-передачі спірної земельної ділянки загальною площею 4,9300, кадастровий номер :02:002:0426 за договором оренди. (а.с.12).

Вказані пункти договору не визнані в судовому порядку недійсними.

Отже, станом на день розгляду справи, вищевказана земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача ПП «Агрос», а позивач ОСОБА_1 набула права власності на дану земельну ділянку, а тому має право вимагати розірвання договіру оренди земельної ділянки укладеного між колишнім власником ОСОБА_2 та відповідачем.

Згідно копії рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 01.10.2024 року №75317620, державним реєстратором відмовлено позивачу в проведенні реєстраційних дій, оскільки наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, а саме: Обтяження №56451129 арешт на нерухоме майно, а саме на право оренди земельної ділянки, кадастровий номер::02:002:0426. (а.с.24)

Згідно зі ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» №161-XIV від 06.10.1998 р., з відповідними змінами та доповненнями, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України" Про оренду землі", орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору оренди. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно п.28 Договорів оренди землі, орендодавець має право, зокрема, вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням та своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 Земельного кодексу України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні правовідносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №484/301/18 від 14 листопада 2018 року визначено, що систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 03.02.2020 у справі №530/1578/16-ц (провадження № 61-4697св19), від 03.08.2020 у справі №551/1064/16-ц (провадження № 61-527св17), від 29.06.2021 у справі №530/1643/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до п.21 Договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та відповідачем - після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у суджовому порядку.

Відповідачем ПП «Агрос» не надано суду жодних доказів, які б містили відомості про своєчасну сплату орендної плати за період з 2019 року по 2023 рік.

З викладеного слідує, що ПП «Агрос» не виконує свої зобов`язання за договором оренди землі від 01.08.2014 року, а саме не здійснював та не здійснює виплату в повному обсязі орендної плати чотири роки поспіль (2019-2023 роки), виплата якої є істотною умовою договору оренди. Окрім того, в період 2019 - 2023 роки не здійснювалося будь-яких розрахунків в натуральній формі, що свідчить про систематичність порушення вказаним підприємством, як орендарем, умов договору та є підставою для його розірвання. Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідачем, грубо порушено строки сплати орендної плати у терміни, визначені договорами оренди землі від 01.08.2014 року.

Зазначені обставини відповідачем не спростовані.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі, у зв`язку із порушенням відповідачем свого обов`язку щодо систематичної виплати орендної плати на протязі 2019-2023 років, оскільки сплата орендної плати є істотними умовами договору оренди землі..

Сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимогст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно дост.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.

Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Таким чином, на підставі достовірних, належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , яка є спадкоємицею після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з ч.1 cт.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом cт.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 cт.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Станом на час розгляду справи відповідач не надав суду жодних доказів своєчасної сплати ним орендної плати за договором оренди землі за період 2019-2023 роки.

Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій, не подав відзиву на позов, не надав будь-яких заперечень проти позову чи доказів на спростування позиції позивача.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі, відповідач втрачає своє право на користування земельною ділянкою позивача, а відтак земельна ділянка має бути повернута в користування позивачу.

Згідно з ч.ч.1, 3ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат на надання правової допомоги пов`язаних з розглядом справи.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно задоволенню заявлених позовних вимог. При пред`явленні позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп..

Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано копію Договору №394 про надання правової допомоги від 09.10.2024 року (укладеного між Адвокатське бюро «Бражник і Партнери» і Жукоцькою Т.І.,); Акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №394 від 01.10.2024 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №49 від 09.10.2024 року про оплату ОСОБА_1 , послуг за договором про надання правової допомоги №394 від 09.10.2024 року в розмірі 12000,00 грн. (а.с.25-29,30,31)

Отже, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 12000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, ст.93, 211 ЗК України, ст.ст.11,15,626, 627,628,631, 638,640, 651 ЦК України, ст. ст.1,12,13,25,31,32 Закону України «Про оренду землі», керуючись ст.ст.10-13,76-81,141,263-265,274-279 ЦПК України,суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бражник Денис Сергійович до Приватного підприємства «Агрос» про розірвання договору оренди земельної ділянки, - задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 01.08.2014 року, з кадастровим номером :02:002:0426, площею 4,930 га., укладений між Приватним підприємством «Агрос» та ОСОБА_2 .

Зобов`язати ПП "Агрос" повернути ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0426, площею 4,930 га..

Стягнути з Приватного підприємство «Агрос» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 1211 грн. 20 коп. та витрат на правову допомогу - 12000 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку : НОМЕР_1 .

Відповідач Приватне підприємство «Агрос» (), місцезнаходження: вул.Калініна,буд.52П, с.Пальмирівка, Кам`янський район Дніпропетровська область.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева