Справа №705/507/24
2/705/415/25 РІШЕННЯ
31 березня 2025 року м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої майну джерелом підвищеної небезпеки,
Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД» (далі по тексту ТОВ «АВАНГАРД») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої майну джерелом підвищеної небезпеки,в якому просив: стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД» суму матеріальної шкоди у розмірі 216800 грн, суму франшизи за страховим полісом № ЕР.212688200 від 27.12.2022 у розмірі 2600 грн, послуги експерта, який проводив транспортно-товарознавче дослідження у розмірі 4800 грн, судові витрати позивача по даній справі, у тому числі суму судового збору та суму витрат на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.08.2023 о 12 год. 00 хв. у місті Умань по вулиці Дерев`янка відбулася дорожньо-транспортна пригода, у якій водій автомобіля RENAULT MAGNUM (за кермом якого перебував відповідач), д.н.з. НОМЕР_1 , та власником якого є відповідач, допустив зіткнення з автомобілем FORD TRANSIT, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «Авангард», яким на момент ДТП керував ОСОБА_2 . За фактом вчиненого діяння, 16.08.2023 поліцейським ВРПП Уманського РУП складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 313923. Зміст адміністративного правопорушення полягає в тому, що відповідач при виїзді на нерегульоване перехрестя з автодорогою М-30 не надав переваги в русі автомобілю FORD TRANSIT, який рухався по головній дорозі, та скоїв зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Судом було визнано, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11. ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою суду на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Внаслідок ДТП автобусу було завдано значних пошкоджень, тому одразу після ДТП, позивач за допомогою чат-боту у меседжері Telegram повідомило про ДТП Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі по тексту Страхова компанія), у якій зареєстрована цивільно-правова відповідальність відповідача. ТОВ «АВАНГАРД» задля визначення обсягу матеріальної шкоди, якої зазнав позивач внаслідок ДТП, звернулося до судового експерта Музики П.М. 06.09.2023 листом за вих. № 49 ОСОБА_1 направлено листа, в якому запрошено прибути за адресою: Черкаська область, Дмитрушківська ОТГ, автодорога Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка 551+800 км, для участі в проведенні незалежної експертизи пошкоджень транспортного засобу FORD TRANSIT. Відповідач отримав листа 09.09.2023, втім під час проведення експертизи був відсутній.
Ухвалою судді від 21.02.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.
04.04.2024 відповідачем ОСОБА_1 подано до суду відзив на позовну заяву, який було повернуто ухвалою від 05.04.2025 та повторно подано відповідачем 08.04.2025 із зазначенням про долучення до відзиву доказів його направлення позивачу. При винесенні рішення суд бере до уваги поданий відповідачем відзив на позовну заяву.
У відзиві відповідачем ОСОБА_1 зазначено, що для отримання відшкодування шкоди позивач зобов`язаний довести причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та шкодою, що виникла. Позивач не надав суду доказів, що свідчать про причинно-наслідковий зв`язок між вартістю втраченого майна (автомобіля FORD TRANSIT) та поведінкою завдавача шкоди. Позивач не виконав своїх процесуальних обов`язків, встановлених ст. 81 ЦПК України, тому не має права на отримання відшкодування шкоди. На позивача процесуальним законом покладено обов`язок надати суду докази, які прямо свідчать про те, що єдиною причиною ремонту або заміни конкретного елементу автомобіля є пошкодження, що виникли внаслідок протиправної поведінки позивача. Відповідач категорично заперечує, що отримував повідомлення про виклик для проведення технічного огляду. Додані позивачем документи свідчать про договірні відносини, предметом яких є надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобіля Ford Transit. При цьому не можливо встановити причини ремонту або заміни кожного окремого елементу. Ремонтною калькуляцією не установлено характер і обсяги пошкоджень. Вона містить детальний опис того, які елементи КТЗ треба замінювати або ремонтувати, їх ціни, але ця інформація не може замінити інформацію про характер і обсяги пошкоджень, що є у причинному зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою. Просив суд врахувати, що експерт під час технічного огляду КТЗ не проводив встановлення характеру і обсягу пошкоджень, так як такі записи відсутні в експертному дослідженні, чим порушив підпункт ґ, п. 5.5. норм Методики товарознавчої експертизи. Разом з тим, експерт зазначає, що в процесі технічного огляду здійснювалося фотографування, однак, з об`єктивних причин, фото не можуть адекватно замінити детальний опис характеру пошкоджень КТЗ. Власником ТОВ «АВАНГАРД» та ТОВ «ШРБУ-48» є одна і та ж особа, тому вважає про необ`єктивне визначення вартості наданих послуг. З аналізу наданих позивачем доказів є зрозуміло, що відсутні докази, що свідчать про причинно-наслідковий зв`язок між вартістю втраченого майна (автомобіля FORD TRANSIT) та поведінкою завдавача шкоди. У позивача зберігались (або зберігаються) матеріальні докази, елементи автомобіля, які ймовірно зазнали шкоди внаслідок протиправної поведінки відповідача. Позивач не надав їх до суду, а також детально не зафіксував (описав тощо) кожен окремий матеріальний доказ, що на його думку пошкоджений з причин неправомірних дій відповідача. Позивач просить суд компенсації матеріальної шкоди і відповідно наводить свої розрахунки шкоди, але не надає суду докази, на підставі яких суддя по факту може встановити, яка завдана шкода автомобілю FORD TRANSIT є у причинному зв`язку із діями відповідача, і відповідно межі, в яких останній несе майнову відповідальність. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2023, яка вступила в законну силу 07.11.2023, ОСОБА_1 , 16.08.2023 о 10 год. 20 хв. в м. Умань по вул. Дерев`янка , керуючи т/з Renault Magnum, д.н.з НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з автодорогою М-30 не надав переваги в русі автомобіля Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.11 ПДР.
Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль Renault Magnum, д.н.з НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_1 . Цивільно правова відповідальність вказаного автомобіля на момент ДТП була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».
Автомобіль Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , належить ТОВ «АВАНГАРД», яким на момент ДТП керував водій ОСОБА_2 .
ТОВ «АВАНГАРД» з метою визначення обсягу матеріальної шкоди та подальшого звернення за страховим відшкодуванням до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», у якій була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Renault Magnum, д.н.з НОМЕР_1 , звернулося із заявою про проведення транспортно-товарознавчого дослідження пошкодженого транспортного засобу до оцінювача колісних транспортних засобів Музики Павла Володимировича.
Листом за вих. № 49 від 06.09.2023 ОСОБА_1 було повідомлено про проведення транспортно-товарознавчого дослідження 13.09.2023 за адресою: Черкаська область, Дмитрушківська ОТГ, автодорога Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка 551 + 800 км, із зазначенням орієнтиру для прибуття, та запрошено для участі при його проведенні.
Зазначене запрошення було отримане відповідачем особисто 09.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та роздруківкою трекінгу «Укрпошта».
Проте на визначену дату ОСОБА_1 не з`явився.
Суд не бере до уваги заперечення відповідача про неотримання ним запрошення та відсутності доказів того, що саме було направлено йому в такому листі, оскільки відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та роздруківки трекінгу «Укрпошта» зазначене запрошення було отримане відповідачем особисто 09.09.2023. Крім того, до справи позивачем надано опис вкладення, відповідно до якого відповідачу листом від 06.09.2023 було направлено запрошення на експертний огляд автобуса Форд Транзит на 13.09.2023 на 10 год. 00 хв.
Відповідно до наданого позивачем Висновку експерта № 34 ВД від 20.09.2023 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження судовим експертом Музика П.В. було встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автобуса FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження на момент проведення дослідження становить 407357,74 грн, а вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 374208,46 грн.
Між ТОВ «Авангард» та ТОВ «ШРБУ-48» 13.10.2021 було укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів, тому 12.10.2023 ТОВ «АВАНГАРД» та ТОВ «ШРБУ-48» уклали Додаткову угоду № 3 про ремонт транспортного засобу, якою погодили всі необхідні умови для відновлення транспортного засобу Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , та вартості оплати послуг.
Після виконання ремонтних робіт «ШРБУ-48» та ТОВ «АВАНГАРД» підписали Акт наданих послуг від 15.01.2024, яким підтвердили, що ремонтні роботи були виконані повністю, і у ТОВ «АВАНГАРД» відсутні претензії до ТОВ «ШРБУ-48» щодо якості, обсягів та строків виконання ремонтних робіт. Загальна вартість ремонтних робіт згідно із Актом склала 374200 грн, в тому числі ПДВ.
Після отриманого Звіту про проведення незалежної оцінки по визначенню матеріального збитку, зібравши необхідні документи, ТОВ «АВАНГАРД» звернулося із заявою про страхове відшкодування до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», тобто страхової компанії, у якій застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.
Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Пунктом 16 Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до зазначеного звіту вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу FORT Transit, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить з ПДВ на запасні частини та матеріали: 126402,95 грн 95 коп.
10.10.2023 ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сплачено ТОВ «АВАНГАРД» страхове відшкодування автомобілю Ford НОМЕР_2 , без ПДВ, за договором ЕР.212688200 від 27.12.2022, в розмірі 107216 грн 75 коп. Зазначене підтверджується платіжною інструкцією № 00103198 від 10.10.2023.
Листом ТОВ «АВАНГАРД» за вих. № 54 від 20.10.2023 повідомлено ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», що сплачена ними 10.10.2023 виплата страхового відшкодування в сумі 107026 грн 75 коп. не відповідає матеріальному збитку, завданому ДТП, та є нижчою за страхову суму, передбачену полісом. На цій підставі просили переглянути суму страхового відшкодування із врахуванням висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 34ВД від 20.09.2023 та виплатити ТОВ «АВАНГАРД» гранично можливу за полісом № ЕР.212688200 від 27.12.2022 суму страхового відшкодування, враховуючи збитки, яких зазнало ТОВ «АВАНГАРД» внаслідок ДТП.
Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що Дефектний акт на автомобіль Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 складено власником автомобіля ТОВ «АВАНГАРД» та ремонтною організацією ТОВ «ШРБУ-48», що є зацікавленими сторонами один одного і того ж власника і не можуть об`єктивно (справедливо) визначити вартість наданих послуг.
На думку суду, зазначене не впливає на визначення вартості наданих послуг, оскільки вартість відновлювального ремонту визначена у Висновку експерта № 34 ВД від 20.09.2023 автомобіля Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , та ремонтні роботи були проведені з урахуванням їх вартості та пошкодження.
Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву звертає увагу суд, що позивачем не надано до суду елементів автомобіля Ford Transit, які ймовірно зазнали шкоди внаслідок протиправної поведінки відповідача, також не зафіксовано (описано тощо) кожен окремий матеріальний доказ, що на його думку пошкоджений з причин неправомірних дій відповідача.
Враховуючи відсутність вимог до позову про відшкодування шкоди, завданої майну джерелом підвищеної небезпеки, подання в якості доказів зазначених відповідачем матеріальних доказів, суд, беручи до уваги викладене вище, та подання позивачем до суду належних та допустимих доказів на підтвердження суми фактичних витрат, понесених на ремонт автобуса, та з урахуванням виплати страховиком відповідача позивачу шкоди в розмірі 157400 грн із необхідних 374200 грн фактичних витрат, понесених на ремонт автобуса, дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з винуватої особи, яка завдала збитки, тобто з відповідача ОСОБА_1 , на користь позивача різниці невиплаченої матеріальної шкоди в розмірі 216800 грн.
Також до стягнення з відповідача підлягають понесені позивачем витрати на оплату франшизи у розмірі 2600 грн та послуги експерта, який проводив транспортно-товарознавче дослідження, у розмірі 4800 грн.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Оскільки позивач у позовній заяві вказує, що докази понесених ним судових витрат будуть надані суду у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення, не вирішує питання щодо стягнення витрат, понесених позивачем на правничу допомогу.
Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір, який сплатив позивач при зверненні до суду, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 19, 141, 76-81, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД» суму матеріальної шкоди у розмірі 216800 гривень, суму франшизи за страховим полісом № ЕР.212688200 від 27.12.2022 у розмірі 2600 гривень, послуги експерта, який проводив транспортно-товарознавче дослідження, у розмірі 4800 гривень, а всього 224200 (двісті двадцять чотири тисячі двісті) гривень.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД» сплачений судовий збір у розмірі 3363 (три тисячі триста шістдесят три) гривні 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД»; 20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Червоногвардійська, 4, .

Відповідач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя О.І.Єщенко