Провадження № 2/638/1628/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря Двойних А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення, -

встановив:

Представник Комунального підприємства «Харківводоканал» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить, з урахуванням уточнень, стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за послуги централізованого водопостачання за період з 01.05.2020 року по 31.01.2022 року у розмірі 14067,58 грн. та послуги водовідведення за період з 01.05.2020 року по 31.01.2022 року у розмірі 10549,39 грн., а також 3% річних у сумі 680,75 грн., інфляційні витрати у сумі 2198,23 грн., а всього стягнути 14067,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не здійснює, внаслідок чого утворилась заборгованість за послуги централізованого водопостачання за період з 01.05.2020 року по 31.01.2022 року у розмірі 14067,58 грн. та послуги водовідведення за період з 01.05.2020 року по 31.01.2022 року у розмірі 10549,39 грн. У зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховано інфляційні витрати в та 3% річних в порядку ст.625 ЦК України.

05.02.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що за уточненими вимогами Комунальне підприємство «Харківводоканал» просить: задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» суму заборгованості у розмірі 27 495,95 грн, яка складається з: - заборгованості за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2020 по 31.01.2022 в сумі 14 067,58 грн; - заборгованості за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2020 по 31.01.2022 в сумі 10549,39 грн; - індекс інфляції 2198,23 грн; - 3% річних - 680,75 грн. При цьому таке зменшення проведено на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.01.2022 по цивільній справі № 638/14337/21, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «Харківводоканал» про захист прав споживачів, зобов`язано КП «Харківводоканал» виключити з обліку по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 заборгованість попереднього власника квартири за період до 07.05.2020 за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви додано копію такого рішення, з якого вбачається, що окрім зазначеної задоволеної позовної вимоги відповідач просив, серед іншого, зобов`язати КП «Харківводоканал» виключити з обліку по особистому рахунку № НОМЕР_1 заборгованість, нараховану за надання послуг за період 01 березня 2021 року та заборгованість, нараховану за надання послуг іншим зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_2 особам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за період до 03 серпня 2021 року, а також заборгованість, нараховану за надання послуг зареєстрований ОСОБА_7 за період з 26 жовтня 2020 року по 30 квітня 2021 року. Інші зазначені вимоги не були задоволені судом, але не з підстав їх необґрунтованості, а виключно з процесуальної підстави, що довіреності чи іншого документа на підтвердження його ( ОСОБА_1 ) повноважень як представника на звернення до суду в інтересах інших зареєстрованих осіб, а саме, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , він не має. Крім того, зазначив, що ОСОБА_7 померла. За таких обставин ОСОБА_1 не мав процесуальної дієздатності на звернення до суду з позовними вимогами в інтересах інших осіб. Отже, в даній справі відповідач надає докази на загальних підставах, якими доводиться, що він до 01 березня 2021 року не користувався і не міг фактично користуватися послугами позивача, а також інші зареєстровані у квартирі особи члени його сім`ї, також до 03 серпня 2021 року фактично не користувалися і не могли користуватися такими послугами. За таких обставин він визнає позов частково лише за період фактичного користування послугами ним особисто з 01.03.2021 р., а іншими зареєстрованими особами з 03.08.2021 р. В інший спірний період з 01.05.2020 до 01.03.2021 квартира була опечатана, а фактично опечатана ще з 2016 року державним виконавцем.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення.

У судове засідання відповідач не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, визнав позовні вимоги в межах розрахунків, наданих у своєму відзиві.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено, що відповідач фактично є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП «Харківводоканал» за вказаною адресою.

Облік нарахувань та оплат за вказані послуги здійснюються за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.2 ст.32 Закону №1875 розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг у відповідності до Закону №1875 та п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630.

При проведенні розрахунків зі споживачами до 01.01.2017 року позивачем застосовувались норми водопостачання і водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водопостачання і водовідведення, та порядку розрахунків» від 09.04.1997 року №256. З 01.01.2017 року підприємством застосовуються норми водопостачання і водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міського ради «Про затвердження нормативів (норм) водопостачання та водовідведення для населення в разі відсутності засобів обліку води» від 28.12.2016 року №901.

Згідно ч.1 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договорів найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями.

Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно ст.22 ЗУ «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Натомість щодо розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 судом також встановлено наступне.

07 травня 2020 року внаслідок розірвання договору купівлі-продажу квартири від 09.07.2004 р. ОСОБА_1 став новим власником квартири АДРЕСА_3 .

Ставши новим власником, відповідача не міг вселитися у квартиру, оскільки вони я та члени моєї сім`ї, а також ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , у 2016 році були виселені з квартири державними виконавцями за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.09.2013 р. по справі № 2011/17542/12, квартиру було опечатано, а тому жодна особа не мала права увійти до квартири та не могла користуватися послугами холодного та гарячого водопостачання та водовідведення.

Першим днем, коли ОСОБА_1 після вищезазначеного примусового виселення вселився у квартиру, є 01.03.2021 р., що встановлено актами від 09.04.2021 та від 03.08.2021 року за участю споживачів послуг та керівника будинкоутримувача управляючого ЖК «Хризантема» ОСОБА_9 .

Інші зареєстровані у квартирі особи не могли вселитися до зазначеної квартири, бо вони були також виселені рішенням суду, і подали на ОСОБА_1 позов до суду.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.06.2021 р., що набрало законної сили, по справі № 638/5605/21 стосовно відповідача та членів його сім`ї встановлено вищезазначені обставини, ухвалено вселити до квартири членів сім`ї ОСОБА_1 та його зобов`язано не чинити їм перешкоди.

Зазначеним рішенням суду встановлено: Згідно акту ЖК «Хризантема», у господарчому віданні якого знаходиться будинок АДРЕСА_4 , від 09.04.2021 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у присутності уповноваженої особи ЖК «Хризантема» пред`явили вимогу власнику квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , який після виселення з квартири 25.10.2016 року за рішенням суду від 26.09.2013 року одноособово вселився 01.03.2021 року як новий власник, про надання їм ключів від вхідних дверей зазначеної квартири для вселення та проживання в ній як членам сім`ї власника квартири (дружина та доньки). Вселившись одноособово у квартиру 01.03.2021 року ОСОБА_1 не визнає права всіх інших осіб, зареєстрованих у даній квартирі, як членів його сім`ї, на користування квартирою на рівні з власником, на вселення та проживання у ній, оскільки жодна з таких зареєстрованих осіб рішення суду про своє вселення ОСОБА_1 не пред`явила.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Окрім зазначеного рішення суду вищезазначені обставини підтверджуються і двома актами, складеними за участю керівника будинкоутримувача, яким є ЖК «Хризантема», і договором найму житла (приватного будинку) від 27.10.2016 р, додатковими угодами та актами до нього.

Таким чином, відповідальність за сплату фактичного використаних послуг ОСОБА_1 особисто став нести лише з дня вселення 01.03.2021 р., а за членів його сім`ї як власник квартири з моменту їх вселення за фактом добровільного виконання рішення суду з 03 серпня 2021 р. Тобто фактичне користування послугами позивача відповідачем одноособово почалось з 01.03.2021 р. Фактичне користування послугами іншими зареєстрованими у квартирі особами почалось з 03 серпня 2021 р. дня їх вселення за фактом добровільного виконання мною рішення суду. При цьому ОСОБА_6 відмовився від підписання акту від 03 серпня 2021 р. та від подальшого фактичного проживання у квартирі, бо він не є членом сім`ї і має інше житло.

Судом також встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконував, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 8027,94 грн. з яких: за надані централізованого водопостачання за період з 01.05.2020 року по 31.01.2022 року у розмірі 4364,78 грн. та послуги водовідведення за період з 01.05.2020 року по 31.01.2022 року у розмірі 3326,52 грн., а також 3% річних у сумі 270,91 грн., інфляційні витрати у сумі 65,73 грн.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовився від послуг, які надавало йому КП «Харківводоканал», то в нього виник обов`язок сплатити ці послуги.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, несплата відповідачем боргу за надані послуги позивачу є порушенням зобов`язань, у зв`язку із чим суд прийшов до висновку, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» підлягають частковому задоволенню.

Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судового збору в розмірі 1382,39 грн. на користь позивача та 54,00 грн. витрат на поштове відправлення.

На підставі викладеного, ст.ст.252-259, 261, 525, 526, 549, 599, 610, 611, 626, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.2, 4, 10, 13, 15, 16, 76-78, 81, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за послуги централізованого водопостачання і водовідведення у загальному розмірі 8027,94 грн. з яких: за надані централізованого водопостачання за період з 01.05.2020 року по 31.01.2022 року у розмірі 4364,78 грн. та послуги водовідведення за період з 01.05.2020 року по 31.01.2022 року у розмірі 3326,52 грн., а також 3% річних у сумі 270,91 грн., інфляційні витрати у сумі 65,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судовий збір у сумі 1382,39 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» витрати пов`язані із розглядом справи у сумі 54,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий - суддя: