Справа №: 272/1209/24
Провадження № 2/272/156/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

з участю секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні у м.Андрушівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

встановив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 18 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та відповідачем був укладений договір позики №76862347, згідно умов якого відповідач отримав позику в сумі 11000 грн., строком на 30 дні, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 22 від 11.04.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 32099,38 грн., з яких: 8525 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23574,38грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки TOB «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики №76862347 в розмірі 32099,38 грн.

12 листопада 2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем було укладено кредитний договір №06200-11/2023, який підписано електронним підписом позичальника, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 4000,00грн, строк позики 360 днів, дата погашення кредиту 05.11.2024 року.

29.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ "ФК"ЄАПБ" було укладено Договір факторингу №29042024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАРФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників .

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21000 грн., з яких: - 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17000 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки TOB «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №06200-11/2023 в розмірі 21000 грн.

Враховуючи викладене представник позивача просить стягнути із відповідача заборгованість за договором позики №76862347 в розмірі 32099,38 грн., за кредитним договором №06200-11/2023 в розмірі 21000 грн, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

27 лютого 2025 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Обгунтовуючи його тим, що право вимоги зобов`язання від TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не могло перейти до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адже право вимоги за позикою яке настало, як це передбачено п. 1.1. Договору, у Позикодавця виникало після закінчення 30 денного терміну позики, а саме вже з 18.11.2023 року, а договір Факторингу був укладений набагато раніше - 14.06.2021 року, тобто коли навіть самого договору позики іще не існувало. Доказів про виконання Фактором зобов`язань щодо передачі грошових коштів клієнту на підтвердження обставин здійснення повної оплати за означеним договором Факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання Фактором своїх зобов`язань за договором до суду не подано, а тому суду не доведено наявність переходу від TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до відповідача за означеним договором. У матеріалах справи є таблиця обчислення загальної вартості кредиту, яка містить інформацію за два періоди по 30 днів у розрізі тіла кредиту та процентів, а також Витяг з реєстру боржників №22 від 11.04.2024 року який зазначає суму заборгованості за основною сумою - 8525 грн. та суму заборгованості за відсотками - 23574,38 грн., що значно вище від суми зазначеної в таблиці. Окрім того, матеріали справи містять «ніби то розрахунок» заборгованості, який попри зміну часових відрізків залишає незмінною (сталою) як суму заборгованості по відсотках, так і суму заборгованості за основною сумою. Будь-які арифметичні обрахунки даних сум позивачем не наведені. Математична та правова історія їх походження - у даних документах не наведена та відсутня. А тому розрахунок є необгрунтований та не відображає дійсності походження сум заборгованості за відсотками. Окрім того, позивачем у підтвердження належності позовних вимог не надано, та матеріали справи не містять, жодного бухгалтерського документа, який би підтверджував дійсність видачі позичальнику ОСОБА_1 наданих коштів згідно умов договору, при тому що обов`язок доказування у даному випадку покладений саме на позивача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу у його відсутність, щодо заочного рішення не заперечує.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, своє ставлення до позову висловили у відзиві, просили відмовити в задоволенні позову. 03.04.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для подачі позивачем відповіді на відзив.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази в своїй сукупності суд дійшов до наступних висновків:

Судом встановлено, що 18 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та відповідачем був укладений договір позики №76862347, згідно умов якого відповідач отримав позику в сумі 11000 грн., строком на 30 дні, зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.8)

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників (а.с.11-12).

Відповідно до додаткової угоди №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021, 28 липня 2021 «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали додаткову угоду (а.с.13).

Відповідно до додаткової угоди №22 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021, 11 квітня 2024 «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали додаткову угоду (а.с.14).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 22 від 11.04.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 32099,38 грн., з яких: 8525 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23574,38грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.16).

Відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики №76862347 в розмірі 32099,38 грн. за період з11.04.2024 по 30.09.2024, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.17).

12 листопада 2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем було укладено кредитний договір №06200-11/2023, який підписано електронним підписом позичальника, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 4000,00грн, строк позики 360 днів, дата погашення кредиту 05.11.2024 року (а.с.20-22).

29.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ "ФК"ЄАПБ" було укладено Договір факторингу №29042024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАРФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.24 -25).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21000 грн., з яких: - 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17000 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.27).

Відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №06200-11/2023 в розмірі 21000 грн. за періоди з 29.04.2024 по 30.09.2024 (а.с.28).

За приписами ч.1, 2ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст. 626 ЦК України).

В силу ч.1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч.1ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205,207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з ч. 1ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд доходить висновку про укладеність договору позики №76862347 від 18 жовтня 2023 року та кредитного договору № 06200-11/2023 від 12 листопада 2023 однак відмовляє в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що позивачем не надано доказів виконання ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» своїх зобов`язань за вказаними кредитним договором та договором позики, а саме перерахування кредитних коштів відповідачу ОСОБА_1 .

Кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц.

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договорами позики та кредитним договором, а відповідач ці кошти отримав.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій.

Наявні в матеріалах справи розрахунки заборгованості за кредитними договорами містять інформацію про розмір заборгованості.

Однак вказані розрахунки заборгованості не містять відомостей щодо розрахунку заборгованості за період з часу укладення кредитних договорів, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, та правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами (розмір відсотків та період їх нарахування, суми внесені боржником в рахунок виконання кредитних зобов`язань).

Будь-яких інших доказів щодо підтвердження заборгованості відповідача за укладеними кредитними договорами позивачем суду не надано.

Ураховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позову.

Щодо задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає його безпідставним затягуванням справи, а тому відмовляє.

Звертаючись до суду з відзивом, на виконання вимог п.9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України представник відповідача зазначив, що орієнтовний розрахунок судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу становить 10000,00 грн. та витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 1514 грн., відповідні докази на підтвердження понесених витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

За таких обставин суд не вирішує питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу.

Відмовляючи в задоволенні позову суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. ст.4,12,81,141,258,265,268,280-284, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Суддя:В. В. Карповець