Справа № 444/3542/24
Провадження № 2/444/1259/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

з участю представника позивача Манькут А.Ю.

представника відповідача ОСОБА_1 Пащук А.І.

представника третьої особи - Моторного (транспортного) страхового бюро України

Висоцької Х.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору зі сторони позивача: ОСОБА_3 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору зі сторони відповідача: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

21.08.2024 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу у підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

02.12.2024 року представник позивача подав на адресу суду уточнену позовну заяву (а.с.184-186). Просить суд:

1) стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; паспорт НОМЕР_3 виданий 22.04.1997 року Жовківським РВ УМВС України у Львівській області) 204 650 (двісті чотири тисячі шістсот пятдесять) грн. 89 коп. як розмір матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_2 у зв"язку із пошкодженням під час дорожньо-транспортної пригоди належного йому на праві приватної власності автомобіля "Toyota RAV", номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 ;

2) стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; паспорт НОМЕР_3 виданий 22.04.1997 року Жовківським РВ УМВС України у Львівській області) судового збору в розмірі 2046 (дві тисячі сорок шість) грн. 51 коп.

з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Пащук Артем Ігорович подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.166-171), в якому зазначив, що із позовними вимогами не погоджується враховуючи наступне. Так, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 204 650,89 грн. матеріальної шкоди та 7046,51 грн. судових витрат. Підставою позовних вимог є те, що 16.01.2024 року о 12 годині 55 хвилин ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, керуючи автомобілем "Нісан Навара'", номерний знак НОМЕР_6 , який належить Благодійній організації БФ АВТО АНГЕЛИ та рухаючись ним автодорогою М-09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська в сторону Рави-Руської, при проїзді 134км+500м, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення автомобілем марки Тойота РАВ 4", р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху України відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі. Надав пояснення аналогічні тим, що знаходяться в матеріалах справи. Щиро розкаявся у вчиненому. Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 12.03.2024 року по справ №444/364/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. ОСОБА_1 є учасником бойових дій та на законних підставах користується транспортні засобом NISSAN NAVARA, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 , страховиком в даному випадку якого є МОТОРНЕ (ТРАНСПОРТНЕ) СТРАХОВЕ БЮРО УКРАЇНИ. Зазначає, що ОСОБА_1 користується транспортним засобом на підставі довіреності. Враховуючи, що на момент дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Нісан Навара", р.н. НОМЕР_6 , ОСОБА_1 є учасником бойових дій, тому його цивільно-правова відповідальність не була застрахована у жодній діючій страховій компанії України. Позивач зазначає, що ним зроблено відповідне звернення до Моторно (транспортною) страхового бюро України, згідно листа якого від 22.01.2024 року у виплаті страхового відшкодування було відмовлено. Однак, внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку)

винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Окрім того, наголошує суду, що відповідач є учасником бойових дій та має посвідчення учасника бойових дій, це свідчить про те, що учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду І групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої зазначені особи, проводить Моторне (транспортне) страхове бюро України у порядку, визначеному Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 1 липня 2004 року № 1961-ІУ зі змінами. Відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах такої різниці. У звязкуіз вищенаведеним, вважає, що в даній справі, належним співвідповідачем має бути страховик, який має відшкодувати частину моральної шкоди, тобто позов поданий до неналежного відповідача. Наголошує, що МТСБУ не відмовляло позивачу по справі у виплаті страхового відшкодування, оскільки позивач не представив МТСБУ документів усіх, а саме позивач не представив МТСБУ, як страховику посвідчення ОСОБА_1 , як учасника бойових дій та не представив МТСБУ договір позички автомобіля, тобто законної підстави користування транспортним засобом. Також, позивач не надав суду доказів того, що він повідомив МТСБУ, що винуватець ДТП є учасником бойових дій та не надав страховику копію його посвідчення та копію договору позички, а тому страховиком не прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. На його думку, позивач помилково вважає, що лише власник транспортного засобу має відповідати у вказаному ДТП. Звертає увагу суду на те, що позивач не звертався ні до ОСОБА_1 , ні до Благодійна організація «Благодійний фонд «Авто. Ангел Львів» з приводу надання документів додатково, щодо правомірності користування транспортним засобом. Тобто, в даному випадку, такою законодавчо встановленою пільгою для учасника бойових є покладення на МТСБУ обов`язку відшкодувати збитки від дорожньо-транспортної пригоди винуватцями якої є учасник бойових дій в межах регламентної виплати. З 01 липня 2022 року страхові суми за внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності встановлені у розмірі:

- за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю - 320 000 грн. на одного потерпілого, незалежно кількості потерпілих;

- за шкоду, заподіяну майну потерпілих - 160 000 грн. на одного потерпілого, але не більше 000 грн. на одну страхову подію.

Тобто, 160 тис. грн. страхової виплати має бути виплачено позивачу саме МТСБУ. Відповідно до висновку експерта №26 від 13.03.2024 року вартість матеріального збитку становить 204 650,89 грн. Різниця між збитками та страховою виплатою становить 204 650,89 грн. - 160 000 грн.=44650,89 грн. Тобто, винуватець ДТП ОСОБА_1 мав би відшкодувати потерпілому лише 44 650,89 грн. Саме таку суму відповідач ОСОБА_1 не відмовляється відшкодувати, а саме - 44 650,89 грн. Враховуючи вищевикладене просить суд відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у них. Просить такі задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Пащук Артем Ігорович в судовому засіданні 10.03.2025 року відносно позовних вимог заперечив. Просить врахувати поданий ним відзив на позовну заяву та у позові відмовити в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору зі сторони позивача: ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи - Моторного (транспортного) страхового бюро України Висоцька Х.О. в судовому засіданні 10.03.2025 року підтримала письмові пояснення надані нею на адресу суду 24.01.2025 року. Просить з підстав зазначених у них у позові позивача відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 16 січня 2024 року о 12 годині 55 хвилин ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, керуючи автомобілем «Нісан Навара», р.н. НОМЕР_6 , який належить Благодійній організації «БФ «АВТО АНГЕЛИ» та рухаючись ним по автодорозі М-09 «Тернопіль-Львів-Рава-Руська» в сторону Рави-Руської, при проїзді 134км+500м, не врахував дорожньої обстановки, гне дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота РАВ 4», р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є ОСОБА_2 , що видно з копії протоколу про адміністративне правопорушення від 16.01.2024 року (а.с.7-8).

Внаслідок описаної ДТП автомобілі отримали технічні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 12.03.2024 року у справі №444/364/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, що видно з копії постанови Жовківського районного суду Львівської області від 12.03.2024 року (а.с.12-13).

Вказана постанова набрала законної сили.

Як встановлено судом, на момент дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Нісан Навара», р.н. НОМЕР_6 ОСОБА_1 перебував на службі у Збройних силах України та його цивільно-правова відповідальність не була застрахована у жодній діючій страховій компанії України.

Представником позивача було зроблено відповідне звернення до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

З копії листа від 24.01.2024 року 24.01.2024 року на адресу представника позивача - адвоката Манькут А.Ю. (а.с.18) видно, що у виплаті страхового відшкодування було відмовлено у зв`язку з відсутністю відповідного полісу про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Позивач звернувся до судового експерта для проведення судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення розміру спричинених йому збитків.

Відповідно до висновку експерта №26 від 26.02.2024 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Toyota RAV 4 2,5і Hybrid 5dr AT E-CVT», р.н. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 внаслідок його пошкодження при ДТП 16.01.2024 року на дату обстеження становила 204650 гривень 89 коп., що видно з копії висновку та фототаблиць до нього (а.с. 19-55).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати заподіяну шкоду в повному розмірі.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).Загальні положення про відшкодування шкоди передбачені главою 82 ЦК України.

За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові у справі № 754/15-ц, провадження № 61-1156св18 від 14 лютого 2018 року, «у спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищеної небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди».

У відповідності до ч. 2 ст.1187 ЦК України, «шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку».

Так, представник відповідача зазначив у відзиві на позовну заяву, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі.

Однак, суд звертає увагу на те, що підставою залучення МТСБУ до участі у справі є п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Однак, вказаною вимогою закону визначено винятки, коли МТСБУ шкоду не відшкодовує, зокрема, коли шкода заподіяна транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 цього Закону.

Так, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Тобто, у випадку, коли трапилася ДТП за участю кількох транспортних засобів, всі з яких є незастрахованими (незабезпеченими), то страховий випадок не виникає, а шкода МТСБУ для потерпілих осіб (власників пошкоджених транспортних засобів) не відшкодовується.

Та обставина, що транспортний засіб «Тоуоtа», д.н.з. НОМЕР_4 , був незабезпеченим на момент ДТП визналось позивачем та підтверджується копіями повідомленнями про ДТП. Відомості про наявність чинного полісу ОСЦПВ, на момент ДТП, щодо такого автомобіля в матеріалах справи відсутні. Такі відсутні також у Централізованій базі даних МТСБУ, що видно з копії витягу.

З вищенаведеного випливає, що вказаний транспортний засіб на момент ДТП не відповідав вимозі п.1.7 ст.1 Закону № 1961-ІУ, оскільки не був забезпеченим (чинних договорів ОСЦПВ чи страхових сертифікатів «Зелена картка» не було).

Таким чином, підстав для відшкодування шкоди позивачу зі сторони МТСБУ, як власнику пошкодженого транспортного засобу «Тоуоtа», д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження в ДТП немає, а тому саме ОСОБА_1 є належним відповідачем у справі.

Із врахуванням вищевикладеного, шкоду, заподіяну пошкодженням автомобіля «Тоуоtа RAV», р.н. НОМЕР_4 , внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 в розмірі 204650,89грн. (двісті чотири тисячі шістсот п`ятдесят гривень 89 коп.) слід стягнути з відповідача.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 2046 грн. 60 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією (аркуш справи № 2).

Так як суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення, а тому дана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Керуючись статтями 23, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; паспорт НОМЕР_3 виданий 22.04.1997 року Жовківським РВ УМВС України у Львівській області) 204 650 (двісті чотири тисячі шістсот пятдесять) грн. 89 коп. як розмір матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_2 у зв"язку із пошкодженням під час дорожньо-транспортної пригоди належного йому на праві приватної власності автомобіля "Toyota RAV", номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; паспорт НОМЕР_3 виданий 22.04.1997 року Жовківським РВ УМВС України у Львівській області) судового збору в розмірі 2046 (дві тисячі сорок шість) грн. 51 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 19 березня 2025 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.