Справа № 401/1042/25
Провадження № 2-н/401/322/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошина Н.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою та просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника на її користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до висновку про необхідність відмови в видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, за змістом даної правової норми, право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу чи з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дитина.

В поданій заяві ОСОБА_1 повідомляє суд, що дитина перебуває на її утриманні та проживає з нею. Однак, до заяви про видачу судового наказу не долучено жодних документів, що підтверджували б факт проживання дитини разом із своєю матір`ю, ОСОБА_1 , що позбавляє суд можливості зробити висновки з цього питання та перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає дитина.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з п. 8 ч.1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, з неї не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Одночасно заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1, 8 ч.1 ст. 165 цього Кодексу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.163, 165, 166, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Н.Л. Волошина

07.04.2025