Справа № 720/861/25
Провадження № 2-з/720/14/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

08 квітня 2025 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

за участю секретаря Савка К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новоселиця заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до відповідача із позовом про визнання права власності на частину у спільній власності подружжя.

Одночасно, заявник звернулась до Новоселицького районного суду із заявою про забезпечення позову у виді накладення арешту на спірне нерухоме майно, яке розташовано по АДРЕСА_1 та земельну ділянку за кадастровим номером :01:003:0023.

У поданій заяві про забезпечення позову позивачі послались на те, що відповідач є власником 1/2 спірного домоволодіння, на рівні із померлим сином заявниці, яка має намір прийняти спадщину після його смерті. Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про визнання права власності на спадкове майно.

Суд, вивчивши подану заяву, вважає що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 150 ЦПК України одними з видів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також заборона вчинення певних дій.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 у справі № 922/4587/13.

З урахуванням встановлених обставин справи та беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд вважає за необхідне заяву позивача про накладення арешту на вказане майно задовольнити частково, в межах заявлених позовних вимог, в частині 1/2 частини домоволодіння та земельної ділянки, право власності на яке не оспорюється слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, накласти арешт на 1/2 частину спірного майно шляхом заборони його відчуження, а саме:

- 1/2 частини житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 та який складається з : житловий будинок літ. «А», загальною площею 45,30 кв.м, житловою площею 39,00 кв.м, літня кухня літ. «Б», гараж «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», вбиральня літ. «З», колодязь №1, огорожа № 2-5.

- 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,2291 га, кадастровий номер :01:003:0023, яка розташована за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, с. Зелений Гай.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу направити для виконання до Новоселицького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані або замінені в порядку ст.ст. 156, 158 ЦПК України.

У разі подання зави про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ляху Г.О.