Справа № 946/419/24
Провадження № 22-ц/4806/354/25
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

31 березня 2025 року м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Собослой Г.Г., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 24 лютого 2025 року, головуючий суддя Уліганинець П.І., у справі № 946/419/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Відповідачка ОСОБА_1 подала 21.03.2025 (відповідно до штемпелю на поштовому конверті) апеляційну скаргу на рішення Свалявського районного суду від 24 лютого 2025 року.

Вказану справу витребувано із Свалявського районного суду Закарпатської області.

Перевіривши зміст апеляційної скарги, суддя-доповідач приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам процесуального закону щодо її оформлення, визначених ст. 356 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено: клопотання особи, яка подала скаргу.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;

4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Разом з тим, клопотання (прохальна частина) апеляційної скарги не відповідає вимогам п.7 ч.2 ст. 356 ЦПК України та ст.374 ЦПК України.

Так, у пункті 3 прохальної частині апеляційної скарги скаржниця просить цитую:

«3. Змінити рішення, яким задовольнити змінені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, а саме шляхом визнання право власності на частину автомобіля марки КІА ОРТІМА, 2013 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ТЗ загальний седан».

Однак така прохальна частина апеляційної скарги не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства з огляду на таке.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності. Ключовим елементом принципу правової визначеності є чіткість та однозначність. Втім подана апеляційна скарга не відповідає принципу правової визначеності щодо обґрунтування скарги та пов`язаності з її межами позову та межами апеляції.

Згідно з частиною 5 статті 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог.

Відповідно до частини 2 статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі зазначається, зокрема, клопотання особи, яка подала скаргу.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.367 ЦПК України).

Таким чином, зі змісту зазначених правових норм, вбачається, що суд вирішує лише ті вимоги, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом не може виходити за межі цих вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог. Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до суду.

Так, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, задовольнив частково змінений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації частки ринкової вартості об`єкту спільного сумісного майна подружжя в розмірі 136 715 грн, а саме автомобіля марки КІА ОРТІМА,2013 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ТЗ загальний седан.

При цьому, як первісні, так і збільшені позовні вимоги не містили прохання щодо визнання права власності на частину автомобіля.

Натомість, в прохальній частині апеляційної скарги скаржницею зазаначено прохання щодо задоволення вимоги іншого змісту. Це може потягти порушення принципу правової визначеності щодо результату справи.

Таким чином, скаржниці необхідно уточнити прохальну частину з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції, визначених змістом статті 374 ЦПК України та надати суду уточнену редакцію апеляційної скарги (її прохальної частини) разом із копіями апеляційної скарги та доданих матеріалів іншому учаснику справи.

Крім цього, апеляційна скарга не відповідає вимогам пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України, відповідно до якого до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте документів щодо сплати або звільнення від сплати судового збору до апеляційної скарги не додано. Водночас у апеляційній скарзі скаржниця зазначає, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», на підтвердження чого додала до матеріалів апеляційної скарги довідку від 11.02.2025 № 1913, видану ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 про перебуванні на військовій службі за призовом по мобілізації у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 27 березня 2022 по теперішній час.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зміст заявлених вимог (розподіл спільного майна подружжя) свідчить, що вони не пов`язані з виконанням ОСОБА_1 військових обов`язків та не стосуються її службових обов`язків. Оскільки справа не пов`язана з порушенням прав відповідачкиа як військовослужбовця, а тому ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Наведене відповідає правовій позиції, викладеній, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 640/7310/19 (провадження № 11-905заі19).

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відтак, скаржниці слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст. 4 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становив 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (ч. 4 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір».)

За таких обставин, скаржнику за подання апеляційної скарги слід судовий збір у розмірі 2 050,73 грн (136715,00*1%*150%), який повинен бути внесений або перерахований за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 37975895;

Банк одержувача:Казначейство України (ел.адм.подат.);

Код банку отримувача (МФО): 899998 ;

Рахунок отримувача: UA0007493;

Код класифікації доходів бюджету - 22030101

Призначення платежу: судовий збір, за позовом_______, на рішення від_____,

по справі___, Закарпатський апеляційний суд.

У разі невідповідності апеляційної скарги вимогам ст. 356 ЦПК України та несплати суми судового збору до апеляційної скарги застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, скарга підлягає залишенню без руху, про що слід повідомити скаржника та надати йому строк - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом подачі до Закарпатського апеляційного суду:

- уточненої редакції апеляційної скарги (прохальної частини) разом із її копією та доданих матеріалів для іншого учасника справи;

- документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Роз`яснити скаржнику, якщо відповідно до цієї ухвали у встановлений строк він не усуне недоліки апеляційної скарги, то апеляційна скарга буде визнана неподаною і підлягатиме поверненню апелянту.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя-доповідач,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 24 лютого 2025 року залишити без руху, про що повідомити скаржника та надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Г.Собослой