Справа № 683/2524/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу №683/2524/24, номер провадження 2/683/55/2025 за позовом ОСОБА_1 до Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права на спадщину,

в с т а н о в и в:

05 серпня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Віхерко Н.О. звернулася в суд з позовом до Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та просить визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 було побудоване у 1938 році ОСОБА_2 , який згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане Сковородківською сільською радою на ім`я ОСОБА_2 належало до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 року членами двору були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожен з яких мав рівну частку у цьому будинку (по 1/3 частці).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті спадщина відкрилась на 1/3 частину житлового будинку, на яку мала право її дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, у встановленому законом порядку, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

В 1995 році помер ОСОБА_4 , який був співмешканцем ОСОБА_3 . Після його смерті спадщина відкрилась на 1/3 частину житлового будинку. Спадщина не оформлялась, через відсутність спадкоємців. ОСОБА_3 не мала права на спадкування, так як проживала із ОСОБА_4 в незареєстрованому шлюбі. Проте ОСОБА_3 залишилась проживати у вказаному житловому будинку і проживала у ньому до дня своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із чим ОСОБА_3 набула право власності за набувальною давністю на 1/3 частину житлового будинку після смерті ОСОБА_4 .

Позивач зазначає, що він є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформила частину спадкового майна. Однак, оформити свої спадкові права на спірне будинковолодіння не може, оскільки останнє згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, належало до суспільної групи «колгоспний двір».

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Віхерко Н.О. подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просить задовольнити.

Відповідач Миролюбненська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила і від них не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності, виданого Сковородківською сільською радою 27.06.1988 року, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_2 .

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №677 від 17.11.2023 року будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 року (до набрання чинності Законом України «Про власність») головою колгоспного двору була ОСОБА_2 та членами цього колгоспного двору були її дочка ОСОБА_3 та зять ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.2 ст.13 ЦК УРСР 1963 року частки члена колгоспного двору встановлюються виходячи з рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 677 від 17.11.2023 року, належав до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15.04.1991 року членами цього колгоспного двору були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/3 частині.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. За інформацією з Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №1942/01-18 від 20.08.2024 року спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 у період з 1994 року по 2004 рік не заводилась.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , на яку мала право її дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, у встановленому законом порядку, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер. Як убачається із інформаційної довідки Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №2586/01-18 від 28.10.2024 року спадкова справа до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою у період з 1995 року по 2004 рік не заводилась.

Спадщина не оформлялась через відсутність спадкоємців. ОСОБА_3 згідно ЦК УРСР не мала права на спадкування, так як проживала із ОСОБА_4 в незареєстрованому шлюбі.

Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 увійшла належна йому частка у майні колгоспного двору розмір якої складає 1/3 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Інша частина будинковолодіння була власністю ОСОБА_3 , як члена колгоспного двору, розмір її частки становив 1/3.

ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 продовжила проживати у вказаному будинковолодінні до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто відкрито володіла зазначеним будинком.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла в с. Веселе Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.10.2022 року.

20 вересня 2021 року ОСОБА_3 , склала заповіт, яким усе належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_1 . На день своєї смерті ОСОБА_3 , була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 .

07 грудня 2022 року за заявою ОСОБА_1 . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 455/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а 27.01.2024 року на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне померлій майно, зокрема на земельну ділянку.

Отже, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом від 20.09.2021 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Зазначені обставини також підтверджуються матеріалами спадкової справи №455/2022, заведеної 07.12.2022 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшла також 1/3 будинковолодіння АДРЕСА_1 , яка належала останній як члену колгоспного двору та 1/3 частина на яку вона мала право в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2

03 травня 2024 року нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальною конторою Заворотною Т.В. відмовлено ОСОБА_1 в оформленні його спадкових прав на будинковолодіння АДРЕСА_1 , оскільки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить до суспільної групи «колгоспний двір».

Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до усталеної судової практики інститут набувальної давності базується на сукупності таких обставин: тривалого добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчиться визначений законодавством строк перебування речі у володінні певної особи.

Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом зазначеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов`язку повернути річ власнику, а також йому не пред`являвся правомочною особою позов про повернення майна.

Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна.

Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Частиною 2 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем ( правонаступником) вона є.

Відповідно до п.13 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

ОСОБА_3 відкрито, безперервно володіла та користувалася 1/3 часткою житлового будинку по АДРЕСА_1 , яке належало ОСОБА_4 після його смерті з 20.05.1995 року і до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто більше десяти років, ОСОБА_3 набула право власності на вказане майно за набувальною давністю, 1/3 частина зазначеного будинку належала ОСОБА_3 як члену колгоспного двору та 1/3 частина на яку вона мала право в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 .

Оскільки ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 і вказаний будинок увійшов до складу спадщини, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

Вимог про стягнення судових витрат позивач не заявляла, тому судові витрати на його користь не стягуються.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 264-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Миролюбненська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, місце знаходження: с. Миролюбне Хмельницького району Хмельницької області, 31160, .

Суддя: