У Х В А Л А

08 квітня 2025 року

м. Київ

провадження №22-з/824/514/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

судді: Желепи О. В., Стрижеуса А. М.,

за участю секретаря Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі №757/43557/23-ц

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО"

до ОСОБА_1 ,

третя особа - Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва",

про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2025 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

17 березня 2025 року представник відповідача - ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 21 300 грн.

Заявник, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. В заяві про ухвалення додаткового рішення представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив розглянути заяву без його участі та без участі його довірителя.

Від представника позивача Хахановського А. В. надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв'язку з його участю в судовому засіданні в іншому суді. Колегія суддів визнала неповажною причину неявки представника позивача в судове засідання, оскільки учасник справи на власний розсуд обирає в якій справі йому приймати участь. Крім того, за приписами ч. 4 ст. 270 ЦПК України участь в судовому засіданні під час розгляди заяви про ухвалення додаткового рішення не є обов'язковою.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи та їх представників.

Колегія суддів дослідила матеріали справи та дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

В частині першій статті 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, з урахуванням принципу розумності:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 у справі №285/5547/21.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

У даній справі, що переглядається, у відзиві ОСОБА_1 від 24.12.2024 на апеляційну скаргу позивача, зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції становить 20 000 грн. Також зазначено, що докази понесення таких витрат будуть надані відповідачем у порядку та строки, визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

11 березня 2025 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року залишено без змін.

17 березня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21 300 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником відповідача Біленьким Д. В. до заяви про ухвалення додаткового рішення подані наступні документи: Рішення №13/1/7 від 21.07.2021 про розгляд звернень адвокатів Харківщини стосовно необхідності перегляду розробки (мінімальних) ставок адвокатського гонорар; Ордер на надання правничої допомоги Серія ВІ №1172273 від 13.11.2023; Додаткова угода №2 від 19.12.2024; Договір про надання правової допомоги 3б/н від 13.11.2023; Акт №2 від 11.03.2025 (том 3, а. с. 74-76, 79-82).

Згідно вказаних документів, визначено, що вартість однієї послуги адвоката становить 7 100 грн (мінімальна заробітна плата). Згідно Акту №3 від 11.03.2025, адвокатом Біленьким Д. В. надано наступні послуги:

1) проведення консультації з вивчення матеріалів апеляційної скарги у справі №757/43557/23-ц (7 100 грн);

2) підготовка, складання та направлення відзиву на апеляційну скаргу у справі №757/43557/23-ц (7 100 грн);

3) участь в судовому засіданні 11.03.2025 (7 100 грн).

Проте, обґрунтувань поважності причин не подання таких доказів апеляційному суду до закінчення судових дебатів у справі, заява представника відповідача Біленького Д. В. не містить (том 3, а. с. 70-72). У відзиві на апеляційну скаргу також не наведено обґрунтувань неможливості подання до судових дебатів доказів про понесення ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу, а лише вказано, що такі докази будуть подані до суду протягом п`яти днів з дня прийняття постанови.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки зміст заяви про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі. Також заявник не звертався до суду з окремою заявою про зазначення поважних причин неподання ним доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу до судових дебатів.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 246, 268, 270, 389 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 08 квітня 2025 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

А. М. Стрижеус