Справа № 202/1099/25
Провадження № 2/202/2123/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Недобитюк Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Завгородньої Ю.В.,

за відсутності позивача, відповідача,

за участі представників позивача, відповідача у режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину

В С Т А Н О В И В:

31.01.2025 через систему «Електронний суд» до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява від Юсипової Оксани Олександрівни, яка представляє інтереси позивача ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Недобитюк Н.В. для розгляду.

Ухвалою про відкриття провадження у справі ухвалено розгляд справи призначити за правилами спрощеного позовного провадження. Судові засідання призначалися на 05.03.2025, 28.03.2025.

Позовна заява обґрунтована доцільністю перегляду розміру аліментів, які були призначені рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 12.10.2020, справа № 202/3637/20, з огляду на те, що їх розмір не відповідає витратам, які несе позивачка у зв`язку з навчанням дитини за кордоном (оплата репетитора з німецької мови тощо). Виплати аліментів не регулярні, при тому, що доходи відповідача зросли. Зазначає, що відповідач набув право власності на нерухоме майно.

Відтак, позивачка просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що сплачуються відповідачем на утримання неповнолітньої дитини. Просить з дня звернення до суду з позовом встановити аліменти в розмірі 1/4 частини всіх заробітків (доходів) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та призначити стягнення з відповідача на навчання дитини додаткових витрат в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень, що становить 50% витрат на навчання дитини, що сплачує позивачка.

Відповідач не погоджується з позовними вимогами та просить задовольнити позов частково, а саме стягувати щомісяця 1/6 частини всіх заробітків (доходів). Заперечення обґрунтовані наявністю у відповідача дитини від другого шлюбу, наявністю у нього переплати по аліментам за минулі періоди. Зазначає, що доходи зросли за рахунок його перебування у зоні бойових дій. Проте, разом з доходами зросли витрати, пов`язані з матеріально-технічним забезпеченням (речі самозахисту, обмундирування), лікуванням, пов`язаним зі стресами та переохолодженням.

Щодо майна повідомляє, що нерухоме майно, крім земельної ділянки, отримане у дар від матері. Наявна земельна ділянка знаходиться поблизу лінії фронту, що обумовлює неможливість її використання для товарного сільськогосподарського виробництва.

Також звертає увагу, що додаткові заняття з німецької мови не є розвитком здібностей дитини, оскільки курси німецької мови надаються біженцям з України безкоштовно.

Сторони реалізували своє право на подання заяв по суті справи, згідно зі ст. 174 ЦПК України. Так, відповідач 27.02.2025 надав відзив та 17.03.2025 додаткові пояснення, а позивач відповідь на відзив від 04.03.2025. Зазначені документи містяться у матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2007. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2013 шлюб між сторонами розірваний.

Сторони мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом із матір`ю та частково знаходиться на її утриманні. Наразі вони проживають у Федеративній республіці Німеччина, де отримали тимчасовий прихисток.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 12.10.2020, справа № 202/3637/20 з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки, в твердій грошовій сумі в розмірі 2010 (дві тисячі десять) гривень щомісячно, яка підлягає щорічно індексації відповідно до закону.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відтак, позивачка звернулася з позовом до суду.

Відповідач сплачує аліменти не регулярно, зараховуючи їх на банківську карту дочки. Водночас заборгованості по сплату аліментів відповідач не має, за можливості сплачує більшу суму.

Нерегулярність сплати аліментів пов`язана з перебуванням відповідача у зоні бойових дій, звідки немає можливості здійснювати перерахування коштів на банківську карту.

Згідно з частиною 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В силу ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У матеріалах справи містяться докази на підтвердження факту наявності у відповідача двох дітей від різних шлюбів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до приписів частини 5 ст. 183 СК України сумарно стягнення аліментів на двох дітей становить одну третину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У даному випадку сума, яка становить одну третину заробітку (доходу) відповідача, ділиться на двох дітей. Тобто, позивачка має право заявляти вимогу, щодо стягнення з відповідача однієї шостої частини його заробітку (доходу).

Водночас, ст. 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Оскільки позивачка просила суд стягувати з відповідача щомісяця додаткові витрати у сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень, на неї покладається обов`язок доведення тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 81 ЦПК України), тобто зобов`язана довести наявність обставин, які обумовлюють стягнення зазначеної суми коштів.

Так, позивачка зазначила, що сума 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень є 50% витрат, які вона сплачує на навчання дитини. В обґрунтування додала до позову квитанції по оплаті за 2023, 2024 роки, зазначивши, що оплата проводилася викладачам за навчання.

Проте, з зазначених квитанцій неможливо встановити за яку саме послугу здійснювалася оплата, оскільки не вказане призначення платежу. Водночас у матеріалах справи відсутні копії виставлених викладачами рахунків, договорів з надавачами освітніх послуг тощо. Також позивачка не надала деталізований розрахунок суми додаткових витрат на дитину, які вона вважає за необхідне стягувати щомісячно з відповідача.

Суд критично ставиться до твердження позивачки щодо потреби дитини у навчальній допомозі у засвоєнні курсів алгебри, геометрії, англійської мови за українською програмою, оскільки це не підтверджується доказами. Водночас, відповідно до ст. 6 Закону України «Про повну загальну середню освіту» дочка позивачки має право на безоплатне здобуття у державних та комунальних закладах освіти повної загальної середньої освіти на кожному її рівні за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 ст. 81 ЦПК України).

Отже, суд вважає, що у частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача щомісяця додаткових витрат на дитину у сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень, належить відмовити.

Суд також звертає увагу, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

На переконання суду, з урахуванням досліджених доказів, присудження аліментів у розмірі однієї шостої частини заробітку (доходу) буде необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини та не є непосильним для відповідача, оскільки він є працездатним, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, на утриманні має малолітню дитину від іншого шлюбу, має мінливий дохід, пов`язаний з періодичним перебуванням у зоні бойових дій.

Суд наголошує, що відповідно до приписів ст. 192 СК України «розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом».

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Враховуючи, що відповідач є військовослужбовцем, суд вважає за необхідне звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 179-183, 192 СК України, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31.01.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

ОСОБА_2 звільнити від сплати судового збору.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою рішення, у відповідності до частини 5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суддя склав 31.03.2025.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Наталія НЕДОБИТЮК