РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Мукачево Справа №303/1867/25

2-о/303/50/25

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді - Кость В.В.

секретар судового засідання Івашко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

заінтересовані особи: (1) Виконавчий комітет Кольчинської селищної ради;

(2) Виконавчий комітет Мукачівської міської ради

про встановлення факту проживання із спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше як п`ять років до моменту її смерті.

Як на підставу для задоволення заяви ОСОБА_1 посилається на те, що вона проживала на день смерті своєї бабусі ОСОБА_3 , разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , а також дбала та піклувалася про останню, оскільки вона була людиною похилого віку. Померлій на праві приватної власності належав будинок квартирного типу: квартира АДРЕСА_2 , в якій на час смерті ОСОБА_3 ніхто не був зареєстрований. За життя бабуся залишила заповіт, яким все своє майно заповіла заявнику, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що не встановлено факту спільного проживання на час відкриття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, натомість представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи без їх з довірителем участі, вимоги за заявою підтримують та просять задоволити.

Уповноважені представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, письмових пояснень щодо заяви до суду не надали.

Поряд з цим, на електронну пошту суду 15.04.2025 року від заінтересованої особи (1) надійшов лист (інформація) від 11.04.2025 №02-9-6/388, однак такий не підписано електронним цифровим підписом, а тому зазначений документ не береться судом до уваги.

Від представника заінтересованої особи (2) через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Також представник органу місцевого самоврядування просить при прийнятті рішення судом врахувати той факт, що заявником на підтвердження своїх вимог надано заяву посвідчену нотаріусом, проте такого порядку надання показань свідків цивільним процесуальним законодавством не передбачено. Відтак, на думку представника заінтересованої особи (2) така заява не є належним доказом у справі.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 25 березня 2024 року).

Заявник є онукою померлої ОСОБА_3 по материнській лінії, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи (свідоцтво про народження (повторне) НОМЕР_2 від 27.11.1964, свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 16.05.1976, свідоцтво про народження НОМЕР_4 від 10.11.1976, свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_5 від 20.02.2024, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_6 від 07.10.2000).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.07.1995 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належала на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_3 на АДРЕСА_4 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.08.2010 року № І-354, виданого державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю. спадкоємицею майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 стала його дружина ОСОБА_3 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з частини квартири АДРЕСА_2 .

Право приватної власності на частки спадкового майна було зареєстровано за ОСОБА_3 27.08.2010, що підтверджується витягом: 27140318.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт від 10 жовтня 2007 року, згідно з яким усе своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і взагалі все те, що за законом буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право, заповіла своїй внучці ОСОБА_1 .

Згідно з даними довідки виданої виконавчим комітетом Кольчинської селищної ради від 25.03.2024 №35/04-9, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі реєстрації актів про смерть Кольчинської селищної ради Мукачівського району зроблено відповідний запис №34, місце смерті: м.Мукачево, Мукачівський район, Закарпатська область.

ОСОБА_1 поховала свою бабусю ОСОБА_3 за власні кошти, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кольчинської селищної ради від 25.03.2024 №130.

Відповідно до довідки №1026 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23.12.2024 №1026 виданої Відділом «Центр надання адміністративних послуг Кольчинської селищної ради» за адресою: АДРЕСА_5 , ніхто не зареєстрований.

В матеріалах справи також міститься технічний паспорт №2643 на квартиру АДРЕСА_2 виконаний ПП «АРХБУДКОНСУЛ» 13.12.2024, в якому наведені характеристики даного нерухомого майна: план, призначення приміщень, площа, опис конструктивних елементів та ін.

Згідно з даними листа КНП «Медичний центр сім`я» від 06.02.2025 №108/01-14 в системі ЕСОЗ міститься запис про звернення ОСОБА_1 до сімейного лікаря ОСОБА_6 з проводу здоров`я ОСОБА_3 , датований 18.03.2024. Того ж дня ОСОБА_3 була оглянута сімейним лікарем на дому, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа приватного нотаріуса Лукач Т.М. у відповідь на усне звернення 20.02.2025 року, заявнику роз`яснено, що оскільки остання у встановлений законом строк не подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та на момент її смерті зареєстрована за адресою померлої не була, їй необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Додатково нотаріус повідомила, що згідно з даними Спадкового реєстру інформація щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 відсутня (інформаційна довідка №80190203 від 20.02.2025).

11.03.2025 року приватним нотаріусом Лукечею Т.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3 на спадкове майно, у зв`язку з тим, що не встановлено факту спільного проживання на час відкриття спадщини.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд також виходить з того, що згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК (п. 9 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду у справах № 336/709/18-ц від 07.11.2018, № 303/1816/17 від 23.12.2019.

Також Верховний Суд у своїй постанові від 17 січня 2022 року по справі №643/790/20 констатував процесуальну можливість розгляду заяви про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження.

Таким чином, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, статтями 1268 та 1269 Цивільного кодексу України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При цьому, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду наведеними у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17.

У матеріалах справи міститься копія нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , згідно з даними якої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала разом з ОСОБА_1 та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 від 2014 року по день смерті ОСОБА_3 .

Суд критично ставиться до такої заяви та вважає такий доказ неналежним.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду наведених у постанові від 20 травня 2020 року по справі №200/17947/16-ц, надання показань свідків шляхом посвідчення нотаріусом в цивільному процесі не сприяє всебічному забезпеченню права учасників справи ставити питання такому свідку.

Поряд з цим, фактичний аналіз змісту інших документів, зокрема, довідки виданої для отримання одноразової допомоги на поховання від 25.03.2024 №35/04-9, Виконавчим комітетом Кольчинської селищної ради, листа КНП «Медичний центр сім`я» від 06.02.2025 №108/01-14, підтверджує доводи заявника про її проживання разом з померлою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлення вищевказаного факту має безпосереднє значення для можливості оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Крім того, судом не встановлено наявності спору про право, наявності інших спадкоємців. Померла ОСОБА_3 за життя залишила заповіт на свою онуку ОСОБА_1 , чим безпосередньо виразила свою волю щодо розрядження на випадок смерті належним їй майном.

Після смерті ОСОБА_3 ніхто, крім заявника, не звертався до нотаріуса для заведення спадкової справи та прийняття спадщини, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 20.02.2025 №80190203.

Таким чином, вимоги за заявою є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 76, 258-259, 263-265, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 задоволити.

2. Встановити факт проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , не менше п`яти років на час відкриття спадщини.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Представник заявника: Стегура Наталія Романівна, АДРЕСА_6 .

Заінтересовані особи:

(1) Виконавчий комітет Кольчинської селищної ради, с-ще Кольчино Мукачівськогорайону, вул.Корятовича, буд. 13, ;

(2) Виконавчий комітет Мукачівської міської ради, м.Мукачево, пл.Духновича, буд. 2, .

Суддя В.В. Кость