Справа №734/4912/24
Провадження №2/751/499/25
Новозаводський районний суд м. Чернігова
у складі: головуючого-судді Ченцової С.М.
секретар Барбаш М.В.
учасники справи:
позивач Акціонерне товариство «Комерційний банк «ГЛОБУС»
представники позивача Прохоренко Валерій Петрович
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ГЛОБУС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Встановив:
І. Стислий виклад позиції позивача
АТ «КБ «ГЛОБУС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС» від 06.05.2021 у розмірі 25 089 грн 78 коп, а також понесених судових витрат (а.с.1-3).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області справу передано за підсудністю до Новозаводського районного суду міста Чернігова.
Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 23.12.2024 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Представник позивач ОСОБА_2 надіслала заяву про розгляд справи без участі представника , позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання двічі, 25.02.2025 року та 03.04.2025 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, відзив на позовну заяву не подав.
З урахуванням вищевикладеного судом 03.04.2025 постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 223, статей 280-281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
06.05.2021 ОСОБА_1 підписав заяву-анкету №41029774 на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС», відповідно до якої просив надати споживчий кредит в сумі 14 587 грн 14 коп, строком на 36 місяців з 06.05.2021 до 05.05.2024, з комісією за управління кредитом 3,0% щомісяця, пільговий період 12 місяців з 06.05.2021 по 06.05.2022 з комісією за управління кредитом 0% щомісяця, та процентною ставкою 0,001% річних (фіксована)(а.с.42-43).
Підписанням цієї заяви-анкети відповідач підтвердив, що акцептує Публічну пропозицію банку (а.с.17) в повному обсязі, з урахуванням умов і правил надання всіх банківських послуг, як обраних безпосередньо при укладанні договору, так і послуг, що можуть бути надані у процесі обслуговування, тарифами (а.с.49), паспортом споживчого кредиту (а.с.44), таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки про надання споживчого кредиту (а.с.44 зв.), інших додатків складають Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування (а.с.18-41), укладення якого він підтвердив, а також зобов`язується виконувати його умови.
Відповідно до особового рахунку відповідача, за період з 06.05.2021 до 01.08.2024, ОСОБА_1 не здійснював погашення заборгованості та не сплачував комісію (а.с.13-16).
Відповідно до детального розрахунку заборгованості згідно анкети-заяви №41029774 на приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування від 06.05.2021, укладеного між сторонами у справі, станом на 01.08.2024 виникла заборгованість в сумі 25 089 грн 78 коп, яка складається із заборгованості за кредитом 14 587 грн 14 коп, заборгованості за комісією за управління кредитом 10 502 грн 64 коп (а.с.7-12).
Позивач звертався до відповідача з проханням сплатити заборгованість за договором №4102774 від 06.05.2021 (а.с.46-48), проте на даний час заборгованість несплачена.
ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним - стаття 1055 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
За приписами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Вирішуючи даний спір, суд бере до уваги що відповідач, всупереч наведеному вище принципу змагальності, не подав відзиву із власними запереченнями щодо заявленого позову, не надав будь-яких аргументів та доказів на спростовування позовних вимог та не поставив під сумнів надані позивачем докази щодо розміру заборгованості за кредитним договором.
Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором про надання споживчого кредиту АТ «КБ «ГЛОБУС» для фізичних осіб від 13.07.2020 року, яка складається із заборгованості за кредитом.
Водночас суд не може погодитися із нарахуванням комісії в розмірі 13 088,96 грн з огляду на таке.
Згідно із ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
10 червня 2017 року набув чинності Закон «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21 та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа № 496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За змістом укладеного між сторонами кредитного договору, розмір комісії за управління кредитом становить 3,0%. Тобто позивачем фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Надані позивачем докази в їх сукупності не підтверджують, що в укладеному кредитному договорі були передбачені додаткові та супутні банківські послуги, за які встановлена така щомісячна комісія. Також банк не зазначив та не надав доказів узгодження з відповідачем переліку послуг, за які вона має сплачувати комісію. До того ж, позивачем на зазначено про види послуг, що надавалися ОСОБА_1 (інформування відповідача про здійснення щомісячних платежів, надання інформації щодо стану заборгованості, інформування про виникнення простроченої заборгованості, консультування відповідача тощо), та дату їх надання.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності нарахування та стягнення з відповідача передбаченої умовою договору комісії за управління кредитом, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів взагалі не випливає ані зміст вказаної послуги, ані обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи те, що ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за управління кредитом щомісячно в розмірі 3,0%, що становить 437 грн 61 коп, є нікчемними.
У зв`язку з викладеним вище, суд дійшов висновку, що загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача за даним кредитним договором становить 14 587 гривень 14 копійок.
Отже, позовні вимоги АТ «КБ «ГЛОБУС» підлягають задоволенню частково.
V. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору №010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2024 адвокатом Прохоренком В.П. (а.с.52).
Позивачем на користь адвоката сплачено грошові кошти у розмірі 6 000 гривень за надання правничої допомоги, що підтверджується актом №41029774 прийому-передачі послуг за договором від 01.02.2024 (а.с.5) та платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 30.10.2024 (а.с.6).
У разі часткового задоволення позову витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
На підставі викладеного та керуючись статті 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280-289, 354, 355 ЦПК України, статті 525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд
Вирішив :
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Комерційний банк «ГЛОБУС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ГЛОБУС» заборгованість за кредитним договором №41029774 від 06.05.2021 року у розмірі 14 587 гривень 14 копійок, що складається із простроченої заборгованості за кредитом.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ГЛОБУС» судові витрати у розмірі 1760 гривень 47 копійок судового збору та 3 488 гривень 39 копійок витрат на правничу допомогу, а всього 5 248 гривень 86 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач : ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Суддя С.М. Ченцова