Справа № 545/2631/16-ц
Провадження № 8/545/2/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Цибізової С.А.,

з участю секретаря: Гречко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017 за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною заявою, обґрунтовуючи тим, що стали відомі ново виявлені обставини, які мають істотне значення у вирішенні даного спірного заочного рішення, зокрема, 05.06.2024 отримав витяг з Єдиного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів щодо транспортного засобу Toyota Avensis VIN код НОМЕР_1 , а також витяг з офіційного сайту Auto.ria. З отриманої інформації вбачається, що 19.04.2016 даний транспортний засіб переоформлений на іншу особу згідно договору купівлі-продажу.

Просив скасувати заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017 по цивільній справі №545/2631/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та призначити справу для розгляду в загальному порядку за нововиявленими обставинами, які стали відомі 05.06.2024, що мають істотне значення.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18.07.2024 відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.20187 за нововиявленими обставинами по цивільній справі №545/2631/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, завданих в внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; призначено до розгляду.

Заявник у судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні представник заявника уточнену заяву підтримала в повному обсязі, пояснила, що нововиявленими є обставини вказані в уточненій заяві від 21.02.2025. Посилалася на те, що транспортний засіб Тойота Авенсіс VIN код НОМЕР_1 на момент подання позовної заяви 11 липня 2016 року не знаходився у власності позивача ОСОБА_2 оскільки 19 квітня 2016 року відбулася вторинна реєстрація транспортного засобу ОСОБА_3 код НОМЕР_1 згідно договору купівлі-продажі і даному ТЗ був присвоєний новий державний номерний знак НОМЕР_2 . Нововиявленими обставинами вважає перереєстрацію транспортного засобу, оскільки на момент подання позову ОСОБА_2 не був його власником. Інші обставини вказані в попередній заяві від 08.07.2024 такі як: ОСОБА_2 як виявилося передав ТЗ МТСБУ; ОСОБА_2 не звертався за компенсацією до НАСК «Оранта»; порушення територіальної підсудності; сумнів щодо належності експертизи про матеріальні збитки; не залучення як третьої особи МТСБУ; відсутність запитів до МВС щодо наявності ДТП в період 2013-2016; відсутність запиту щодо наявності у позивача страхового полісу вважає недоліками судового рішення.Просила скасувати заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017 та призначити справу на новий розгляд.

Відповідач у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017 просив відмовити, а судове рішення залишити в силі. Зазначив, що заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017 набрало законної сили через 30 днів та вважав, що заявник пропустив трьохрічний строк звернення до суду із заявою, яккий є присічним та не підлягає поновленню. Окрім того, зазначив, що вказані представником заявника обставини не є нововиявленими та не могли вплинути на оскаржуване рішення суду, під час розгляду справи, про що надав письмові пояснення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду лише тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску прти Румунії» («Brumarescu v. Romania»), п. 61). Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення ЄСПЛ від 24 липня 2003 року у справі «Рябих проти росії» («Ryabykh v/ russia»), п. 52), рішення ЄСПЛ від 29 січня 2016 року у справі «Устименко проти України», п. 46).

Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Порядок перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами у цивільних справах врегулювано главою 3 розділ 5 ЦПК України.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Встановлено, що заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 471 031,00 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 4 710,31 грн (т.1 а.с.95-97).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 17.11.2020 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.01.2021 заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення Полтавського райсуду Полтавської області по цивільній справі, перегляду заочного рішення Полтавського райсуду Полтавської області суду від 21 березня 2017 року, скасування заочного рішення - задоволено частково; поновлено заявнику ОСОБА_1 строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Полтавського райсуду Полтавської області від 21 березня 2017 року по цивільній справі № 545/2631/16-ц; решту вимог - залишено без задоволення (т.1 а.с.136-137).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20.04.2022 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовлено; у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017 відмовлено (т.2 а.с.114-116).

Заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017 набрало законної сили 20.04.2022, що підтверджується довідкою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.04.2025.

Згідно з п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Враховуючи, що заяву подано 08.07.2024, а згідно з довідкою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.04.2025 заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017 набрало законної сили 20.04.2022, то суд вважає, що строки для звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленимии обставинами заявником не сплили.

Згідно з п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 19.04.2024 у справі №372/4154/18 зазначив, що істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у вказаній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи на думку колегії суддів не є нововиявленими обставинами, а тому і не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав.

Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості надати цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Щодо обставин визначених як нововиявлені в заяві від 08.07.2024.

У заяві від 08.07.2024 ОСОБА_1 нововиявленими обставинами зазначив, зокрема, такі як:" ОСОБА_2 як виявилося передав ТЗ МТСБУ; ОСОБА_2 не звертався за компенсацією до НАСК «Оранта»; порушення територіальної підсудності; сумнів щодо належності експертизи про матеріальні збитки; не залучення третьої особи НАСК "Оранта", не залучення як третьої особи МТСБУ; відсутність запитів до МВС щодо наявності ДТП в період 2013 -2016 року, відсутність запиту щодо наявності у позивача страхового полісу."

У судовому засіданні представник заявника Хлинцева В.І. зазначила, що обставини викладені як нововиявлені в заяві від 08.07.2024 не підтримує та не вважає їх нововиявленими, а вважає їх іншими обставинами не врахованими судом під час розгляду справи та недоліками ухваленого судового рішення.

Суд в свою чергу, вважає за необхідне зазначити, що наведені вище обставини не є нововиявленими, як такі, що існували на час розгляду спору, повинні були бути відомі заявнику та, по суті, зводяться до заперечень останнього проти позову, які могли бути викладені на час розгляду спору та до незгоди з процесуальними діями суду під час розгляду справи.

Разом із тим, представник заявника пояснила, що надала уточнену заяву від 21.02.2025 року та вважає нововиявленою обставиною якою могла істотно вплинути на рішення суду факт перереєстрації 19 квітня 2016 року транспортного засобу, Тойота Авенсіс VIN код НОМЕР_1 за договором купівлі-продажу, оскільки на момент звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 . ОСОБА_2 вже не був власником цього автомобіля. Зазначала, що про такі обставини заявник довідався лише 05.06.2024 року та 07.06.2024 року, коли отримав відповідні витяги.

Щодо обставини яку заявник визначає як нововиявлену, про перереєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заявником разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами наданий витяг з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів.

Згідно даного витягу, дата та час, на які є актуальними відомості, зазначені у витягу з Реєстру 05.05.2024, 22:22; сформовано засобами ІС «Електронний кабінет водія»; витяг сформовано відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №260 «Про деякі питання надання інформації про зареєстровані транспортні засоби, їх власників та належних користувачів» (т.4 а.с.127).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №260 «Про деякі питання надання інформації про зареєстровані транспортні засоби, їх власників та належних користувачів» затверджений порядок надання фізичним та юридичним особам інформації з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів.

Відповідно до п. 4 Порядку надання фізичним та юридичним особам інформації з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №260 «Про деякі питання надання інформації про зареєстровані транспортні засоби, їх власників та належних користувачів» (у редакції від 26.10.2016) вбачається, що витяг з реєстру надається на запит будь-якої фізичної або юридичної особи за умови ідентифікації такої особи.

Під час судового розгляду справи заявником не доведено та не надано доказів неможливості звернення до реєстрів МВС щодо отримання інформації про перереєстрацію транспортного засобу на час розгляду справи судом у період з 11.07.2016 по 21.03.2017, або доказів відсутності такої інформації у реєстрах в цей період.

Отже, обставини щодо продажу автомобіля існували на час розгляду справи про що заявник міг дізнатись, зокрема, шляхом подання відповідного запиту.

Згідно інформації наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) від 13.03.2025 №31/32-02, відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 17.03.2025, транспортний засіб Тойота Авенсіс VIN код НОМЕР_1 в період з 19.07.2011 по 12.11.2013 зареєстрований за громадянином ОСОБА_2 . З 15.07.2014 по 25.11.2014 вказаний транспортний засіб зареєстрований за громадянкою ОСОБА_4 ; з 25.11.2014 по 23.12.2015 вказаний транспортний засіб зареєстровано за громадянином ОСОБА_5 ; з 12.03.2016 по 13.04.2016 вказаний транспортний засіб зареєстровано за громадянкою ОСОБА_6 ; з 19.04.2016 по 27.05.2022 вказаний транспортний засіб зареєстровано за громадянкою ОСОБА_7 ; з 27.05.2022 по теперішній час транспортний засіб Тойота Авенсіс VIN код НОМЕР_1 зареєстровано за громадянином ОСОБА_8 .(т.5 а.с.98).

Отже, ОСОБА_2 був власником транспортного засобу ОСОБА_3 код НОМЕР_1 номерний знак в період з 19.07.2011 по 12.11.2013.

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 30.03.2015, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.11.2015, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки; на підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

З ухвали апеляційного суду вбачається, що 13.07.2013 близько 18 год 30 хв під час руху по 353 км автодороги Київ-Харків у районі повороту на с. Верхоли Полтавського району водій автомобіля Форд Фокус С307 3НГ державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 в порушення вимог п. 16.3. Правил дорожнього руху, перед початком виконання маневру повороту ліворуч не надав дорогу автомобілю Тойота Авенсіс державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_9 , що рухався в зустрічному напрямку, в порушення вимог п.10.1. Правил дорожнього руху, перед зміною напрямку руху керованого ним автомобіля не переконався у безпечності виконання маневру, що це буде безпечним та не створить небезпеки для руху іншим учасникам, змінивши напрямок руху виїхав на смугу руху водію автомобіля Тойота Авенсіс державний номерний знак НОМЕР_5 , створивши своїми діями небезпеку для руху водію останнього транспортного засобу, у результаті чого допустив зіткнення з ним.

(т.1 а.с.95-97).

Таким чином, на час скоєння ДТП ОСОБА_2 був власником транспортного засобу та зазнав матеріальної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що в основу заочного рішення покладено висновок додаткового авторознавчого дослідження №050616 складеного 24.06.2016 експертом ОСОБА_10 (т.1 а.с.5-25).

Згідно з висновком додаткового авторознавчого дослідження №050616 складеного 24.06.2016 вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_2 , власнику автомобіля Тойота Авенсіс, реєстраційний номер НОМЕР_5 , внаслідок ДТП, яка сталася 13.07.2013, визначена за вище зазначених умов, у цінах на час проведення дослідження та з технічної точки зору, становить 471 030,00 грн (т.1 а.с.5-25).

При цьому, відповідно до висновку додаткового авторознавчого дослідження №050616 складеного 24.06.2016 вбачається, що додатковий технічний огляд транспортного засобу та його ідентифікація не проводився. Вихідні дані для розрахунків прийняті у відповідності із результатами отриманими під час технічного огляду КТЗ 01.011.2013 та наведеними у висновку від 04.11.2013 №011113 експертного авто товарознавчого дослідження автомобіля Тойота Авенсіс реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Згідно з ч 2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, матеріальна шкода встановлена заочним рішенням суду у розмірі 471 030,00 грн. грунтувалась на пошкодженнях спричинених автомобілю ОСОБА_2 на час скоєнння ДТП, але встановлена у цінах на час дослідження, що відповідає положенням ч. 2 ст.1192 ЦК України.

Отже, факт відчуження транспортного засобу Тойота Авенсіс реєстраційний номер НОМЕР_5 у листопаді 2013 року, тобто до подання позову, не спростовує факт спричинення ОСОБА_1 матеріальної шкоди ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13.07.2013 і коли ОСОБА_2 був власником вказаного транспортного засобу.

Доказів відшкодування такої шкоди, як на момент винесення заочного рішення, так і станом на час перегляду рішення за новоиявленими обставинами в матеріалах справи відсутні та суду з боку ОСОБА_1 не надані.

Таким чином, суд вважає, що факт перереєстрації транспортного засобу у 2013 році з ОСОБА_2 на іншу особу, як би про цю обставину було відомо на час розгляду справи, не міг би вплинути на рішення суду, як би такий доказ було подано під час судового розгляду та призвести до іншого результату розгляду справи.

З наведеного вбачається, що обставини, на які посилається представник заявника, як на підставу для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами судового рішення не є нововиявленими обставинами у розумінні п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України, зважаючи на відсутність однієї із обов`язкових ознак нововиявлених обставин, а саме того, що такі обставини є істотні для справи обставини, які могли б вплинути на результат розгляду справи, та судове рішення, що набрало законної сили.

Окрім того, суд вважає хибним посилання представника заявника на те, що такі обставини не могли бути відомі під час судового розгляду особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.423 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення

Згідно з ч. 3 та 4 ст.429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Таким чином, суд вважає, що визначені законом підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасування заочного судового рішення та призначення справи на новий розгляд, як про те просила представник заявника - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає та судове рішення слід залишити в силі.

На підставі викладеного і керуючись ст. 423, 429 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017 у справі №545/2631/16-ц за нововиявленими обставинами відмовити.

Заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.03.2017 у справі №545/2631/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити в силі.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. А. Цибізова