462/871/25
2/465/2257/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04.04.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О.І., розглянувши питання про відкриття провадження у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

відповідач: Франківський відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (місцезнаходження: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 29),

предмет позову: визнання шлюбу недійсним,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до Залізничного районного суду м. Львова з позовом до відповідача, відповідно до якого просить визнати недійсним шлюб, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25.08.1990 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 428.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М. від 04.02.2025 року матеріали цивільної справи передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Франківського районного суду м. Львова.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 17.03.2025 указану позовну заяву залишено без руху, встановлено процесуальний строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Копія вищевказаної ухвали скеровувалась позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 , яке за штрихкодовими ідентифікатором ПАТ «Укрпошта» 118) повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, що задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тож, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй скарзі.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.12.2019 року у справі № 2-4159/12 (провадження № 61-4961св19).

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

З урахуванням встановленого ухвалою від 17.03.2025 строку для усунення недоліків, а також дати повернення рекомендованого повідомлення до суду, 31.03.2025 є останнім таким днем.

Разом з тим, станом на 04.04.2025 недоліки, зазначені в ухвалі суді Франківського районного суду м. Львова від 17.03.2025, не усунуто, будь-яких клопотань процесуального характеру не подано, що позбавляє суд можливості вирішити питання про відкриття провадження у цій справі.

Крім цього, об`єктивних даних про обставини, в тому числі пов`язані із воєнним станом в Україні, які би перешкоджали виконанню ухвали суду, не встановлено.

Враховуючи викладене, є всі підстави вважати, що позивач належним чином була повідомленою про залишення позовної заяви без руху.

При цьому позивач про зміну адреси суд не повідомляла, будь-яких заяв та повідомлень на адресу суду не надсилала, провадженням у справі не цікавилась.

Суд дійшов висновку, що без усунення зазначених недоліків позовна заява не може бути прийнята до провадження суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частинами 5, 6 ст.185 ЦПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

У зв`язку з тим, що позивач не усунула вказані в ухвалі недоліки у встановлений строк, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути останній.

Керуючись ст. 14, 185, ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Франківського відділу реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про визнання шлюбу недійсним визнати неподаною та повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала таку позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Копію позовної заяви залишити в суді (ч. 6 ст. 185 ЦПК України).

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому у ст. 261 ЦПК України.

Суддя: Баран О.І.