Справа № 489/849/25
Провадження №2/489/1349/25
УХВАЛА

про витребування доказів

09 квітня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 - Болюбаш І.О.,

відповідача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 , які приймають участь у розгляді справи в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

встановив:

В лютому 2025 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Болюбаш І.О. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , , в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на її користь, визначений рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.09.2017 у цивільній справі № 488/1816/17 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 1 500,0 грн. на частку від заробітку (доходу) в розмірі частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття, з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.09.2017 з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. З часу призначення аліментів відповідач вказане рішення виконував, з лютого 2022 року по січень 2025 року за власним бажанням перераховував аліменти на утримання сина в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно. Проте ОСОБА_1 вважає, що станом на день звернення до суду з даним позовом розмір аліментів 1 500,00 грн. на місяць на утримання дитини є недостатнім, оскільки з часу постановлення рішення витрати на утримання сина значно зросли. Позивач офіційно працює та отримує заробітну плату в розмірі 8 000,00 грн. щомісячно, чого недостатньо для повноцінного утримання дитини. Матеріальний стан відповідача змінився, він офіційно працевлаштований у ПАТ «Індустріальні та дистрибуцій ні системи», має стабільний дохід, інших дітей окрім сина ОСОБА_5 не має. Між тим ОСОБА_5 має діагноз правобічний скаліоз І ступеня, в зв`язку з чим позивач одноосібно не витрати на його лікування та реабілітацію. Крім того, син сторін додатково займається з вчителями з української мови та математики, витрати на оплату навчання несе ОСОБА_1 . Також ОСОБА_5 займається на курсах англійської мови, навчання платне. Для організації навчального процесу дитини позивач самостійно забезпечує його технічними засобами. Окрім цього, позивач несе значні витрати на придбання збалансованого харчування для дитини-підлітка, оплату комунальних послуг, тощо. Через перелічені обставини вважає доцільним та обґрунтованим зміну способу стягнення аліментів.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання у справі.

25.03.2025 від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він позовні вимоги визнає частково. А саме не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, проти зміну способу стягнення аліментів заперечує. Зазначає про те, що твердження позивача про погіршення її матеріального стану жодним доказом не підтверджено. У своєму позові ОСОБА_1 зазначила в якості переліку своїх витрат витрати на дитину, які не входять до складу аліментів а є додатковими витратами у відповідності до положень Сімейного кодексу України. Надані нею квитанції мають призначення платежу «переказ особистих коштів», що не підтверджує того, що вони є витратами на утримання дитини. Окремо відповідач зауважував на тому, що заборгованості зі сплати аліментів він не має.

26.03.2025 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Болюбаш І.О. надійшла відповідь на відзив, згідно якого позивач повністю заперечує проти доводів відповідача, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Вказує, що відповідно до положень діючого законодавства їй надано право на звернення до суду із позовом саме про зміну способу стягнення аліментів, тому твердження відповідача про достатність розміру аліментів в твердій грошовій сумі 5 000,00 грн. не заслуговують на увагу.

07.04.2025 на адресу суду від ОСОБА_2 надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких він посилається на те, що завжди піклувався та турбувався про свого сина, ніколи не нехтував своїми батьківськими обов`язками, натомість позивач чинила йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, що підтверджується Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 525 від 23.06.2017 про визначення способу його участі у спілкуванні з дитиною. Зазначає, що сплачуваний ним на теперішній час розмір аліментів перевищує 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та наполягає на стягненні з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн. щомісячно.

12.02.2025 від представника позивача адвоката Болюбаш І.О. надійшло клопотання про витребування доказів, а саме про витребування у Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів ОСОБА_2 за останні 6 місяців.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Болюбаш І.О. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити клопотання про витребування доказів.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник Ліщук О.В., які приймають участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, в судовому засіданні щодо клопотання про витребування доказів не заперечували.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача

У відповідності до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Правосуддя здійснюється на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом; на засадах, згідно з якими суд повинен створювати умови і можливість для реалізації їхніх прав.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання представника відповідача. А саме з метою отримання достовірних та повних відомостей про доходи відповідача вважає за необхідне витребувати у Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області (54005, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 6) відомості про доходи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 01.01.2024 по 01.04.2025.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Водночас суд вважає за необхідне повідомити про те, що відповідно до ч. 8 ст. 84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Враховуючи витребування судом доказів у справі, є підстави для відкладення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 84, 189, 197, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Болюбаш Ірини Олександрівни про витребування доказів задовольнити частково.

Витребувати у Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області відомості про отримані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , доходи за період з 01.01.2024 по 01.04.2025.

Витребувані докази необхідно надати у строк до 15.05.2025.

Розгляд справи відкласти до 20.05.2025 до 13:30 год.

Копію ухвали для виконання направити Головному управлінню Державної податкової служби у Миколаївській області (54005, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 6).

Попередити про встановлену законодавством відповідальність за ненадання доказів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1416/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09.04.2025.

Суддя Г.А. Микульшина