Справа № 202/7009/23
Провадження № 2/202/58/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 квітня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник ОСОБА_1 - адвокат Гур`єв В.М. з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Краматорську помер батько позивача, ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0552, площею 6,41 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в Новоолександрівській сільській раді Донецькій області. Позивач, ОСОБА_1 , згідно довідок № 35484 від 16 липня 2021 року та № 2415 від 10 березня 2023 року був зареєстрований та мешкав з спадкодавцем за однією адресою на момент смерті останнього. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач вважає, що ОСОБА_2 фактично, не прийняла спадщину, що залишилась після смерті батька ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що: на час відкриття спадщини - день смерті ОСОБА_3 відповідач не проживала із своїм батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з 2014 року та заяву про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3 нею не було подано. Викладені обставини підтверджуються актами про не проживання. Встановлення факту не проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем на момент смерті останнього для ОСОБА_1 має юридичне значення, а саме дозволить прийняти спадщину після смерті його батька.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Плахтій О.В. позов підтримала та просила задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомила, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 14.06.2022, актовий запис № 747.

ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 30.12.1982, актовий запис № 27.

Згідно довідки про склад сім`ї № 35484 від 16.07.2021, яка видана відділом обліку проживання фізичних осіб Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту від 10.01.2018 та акту № 295 від 27.07.2021, підписаного ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , затвердженого головою комітету мікрорайону № 5 Мазницею В.А., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у АДРЕСА_1 не мешкають із 2014 року.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявності фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрації місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Такий правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладений у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, від 18 листопада 2020 року у справі № 523/19010/15, від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19.

Практика правозастосування частини третьої статті 1268 ЦК України є сталою.

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19).

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Верховного Суду від 04 листопада 2024 року у справі № 504/3606/14-ц).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем надані акти про не проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , від 10.01.2018 та від № 295 від 27.07.2021 з 2014 року.

За життя спадкодавця, ОСОБА_3 , як власник будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зверталася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування цим житловим будинком.

Враховуючи вказані докази, оскільки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , була зареєстрована, проте не проживала, а сама по собі реєстрація місця проживання не може вважатися саме місцем проживання, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід вважати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18.03.2025, є дата складення повного судового рішення 14.04.2025.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проживала разом із своїм батьком, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини - день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 14.04.2025.

Суддя Г.В. Бєсєда