Справа № 950/271/25
Провадження № 2/950/285/25
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Косолапа В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ткаченко Я.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в залі судових засідань в м. Лебедин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 10.02.2025 до досягнення нею повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 10.06.2017 сторони перебували у шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Лебединського районного суду Сумської області від 29.08.2019 шлюб між сторонами розірвано.

Позивач зазначає, що їх спільній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, однак вона самостійно не може утримувати дитину. Батько дитини є здоровим, працездатним, зможе сплачувати аліменти в розмірі 5500,00 грн., оскільки працює, достатньо заробляє та отримує постійний дохід. Відповідач не має на утриманні інших осіб, працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, земельну ділянку, стан його здоров`я дозволяє працювати.

Представник відповідача, адвокат Вакуленко Н.М., подала до суду відзив у якому позов визнала частково, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Зокрема зазначила, що з моменту окремого проживання сторін, відповідач сплачував аліменти у добровільному порядку. У період з 2019 по 2023 роки сума сплачуваних аліментів становила від 500 до 1500 грн. щомісяця.

В контексті положень ст. 182 Сімейного кодексу України представник відповідача зазначив, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 3 групи з дитинства, перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як одержувач пенсії по втраті годувальника. Крім того відповідач не працевлаштований, не перебуває на обліку в центі зайнятості.

Відповідачу дійсно належить земельна ділянка, яку він отримав у спадщину та від надання в оренду якої він отримав дохід у розмірі 18204,70 грн. за 2024 рік. Окрім соціальної (пенсійної) виплати та орендної плати інших доходів відповідач не має.

Представник ставить під сумнів доведеність позивачем вимог щодо можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі 5500,00 грн., при цьому він не заперечує можливості сплачувати 2000,00 грн. на місяць, який є об`єктивно можливим.

На зазначений відзив позивач подала відповідь у якій зазначила, що після розірвання шлюбу відповідач фактично не бере участі у вихованні дитини та не обізнаний щодо реальних витрат на її утримання. Суми, які відповідач виплачував не були визначені взаємно, здійснювалися ним на власний розсуд та не відповідали потребам дитини. Наявність інвалідності не є підставою для ухилення від сплати аліментів.

Відповідач виїздив за кордон, починаючи з 2020 року працював у Польщі. На отримані кошти 25.08.2023 придбав житловий будинок, автомобіль та мотоцикл. У власності відповідача перебувають три земельні ділянки. На даний час відповідач працює в Естонії, отримує офіційну заробітну плату, має можливість сплачувати аліменти не менше 5500,00 грн. на місяць.

Ухвалою від 04.02.2025 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 04.03.2025 судом витребувано необхідні для розгляду справи докази.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, в сумі 2000,00 грн. Підтвердила, що ОСОБА_3 дійсно перебуває за кордоном, там він дійсно періодично працював. Будинок, придбаний ним у 2023 році, відповідач придбав за кошти, отримані від продажу земельної ділянки, на підтвердження чого надала копію відповідного договору.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що з 10.06.2017 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, зареєстрованому Лебединським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

У шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 (а.с. 13).

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 29.08.2019 у справі № 580/1488/19 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 11).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, відповідач є особою з інвалідністю з дитинства, отримує пенсію в разі втрати годувальника в розмірі 2361,00 грн. на місяць, що підтверджується довідкою головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 11.02.2025 № 35 (а.с. 44).

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за 2023 2024 роки ОСОБА_3 отримував дохід від надання в оренду земельних ділянок ФГ «Спас-Агро» та ТДВ «Племзавод «Михайлівка», отримував соціальні виплати (а.с. 51-52).

На підставі нотаріально посвідченого договору від 09.08.2023 ОСОБА_3 продав ОСОБА_6 земельну ділянку з кадастровим номером :10:003:0217 площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 85-86).

Також, на підставі нотаріально посвідченого договору від 25.08.2023 ОСОБА_3 набув у власність квартиру з надвірними спорудами у АДРЕСА_1 (а.с. 87-88).

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не було доведено наявності у відповідача відповідного розміру доходу, який забезпечував би йому можливість сплачувати аліменти щомісячно у розмірі 5500,00 грн.

При цьому суд враховує, що на момент розгляду справи ОСОБА_4 виповнилося 7 повних років. Остання має відвідувати школу у зв`язку із чим витрати на її утримання зростуть.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» для дітей, віком від 6 до 18 років установлено прожитковий мінімум 3196 грн. Таким чином мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину від 6 років у 2025 році складає 1598 грн., а мінімальний рекомендований розмір 3196 грн.

Враховуючи розмір доведених позивачем доходів відповідача, зважаючи на те, що ОСОБА_3 дійсно придбав у 2023 році нерухоме майно, частина витрат на придбання якого не доведена відповідачем, враховуючи необхідність забезпечення якнайкращих інтересів дитини та її право на належне забезпечення з боку батьків, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача 3500,00 грн. аліментів на утримання ОСОБА_4 , щомісячно до досягнення останньою повноліття.

Зазначений розмір аліментів відповідатиме мінімальному гарантованому розміру, встановленому законом.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Державного бюджету України підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн. щомісяця, до досягнення нею повноліття.

Аліменти на утримання ОСОБА_4 стягувати починаючи від дня пред`явлення позову 24.01.2025 та сплачувати на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Державного бюджету України судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.04.2025.

Суддя Вадим КОСОЛАП