Справа № 569/3656/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В. розглянувши в м.Рівне подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Є. Мічуди про звернення стягнення на земельну ділянку, яка належить на праві власності боржнику та не зареєстрована в установленому законом порядку, - в с т а н о в и в: До Рівненського міського суду звернувся з поданням старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Є. Мічуда про звернення стягнення на земельну ділянку, яка належить на праві власності боржнику та не зареєстрована в установленому законом порядку. Просив вирішити питання про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,2000.га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :01:055:0076, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , та не зареєстрована в установленому законом порядку, для забезпечення фактичного виконання виконавчого листа № 569/3656/13-ц виданого 18.12.2013 Рівненським міським судом Рівненської області. Дослідивши письмові матеріали суд прийшов до наступних висновків. Частинами 10, 11 ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця. Судом встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 41448668 з примусового виконання виконавчого листа № 569/3656/13-ц виданого 18.12.2013 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 64 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.04.2013 року становить 511552 грн. та 1000 Євро, що за курсом НБУ станом на 18.04.2013р. становить 10 432 грн. судові витрати в сумі 1700 грн. щодо примусового виконання рішення Рівненського міського суду від 17.07. 2013. Встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/3656/13-ц від 30.09.2015 визнано мирову угоду між сторонами виконавчого провадження. Згідно умов зазначеної мирової угоди боржник ( ОСОБА_1 ) поверне стягувачу ( ОСОБА_2 ) всю заборгованість, визначену в рішенні суду, шляхом передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2000 га (Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯД №263040 від 09.11.2006) за кадастровим номером :01:055:0076 по АДРЕСА_1 , як повний розрахунок по одержаним грошовим коштам в розмірі, встановленому рішенням Рівненського міського суду від 17.07.2013; боржник та стягувач гарантують, що вказана заборгованість боржника перед стягувачем на суму 64000 доларів США та 1000 Євро, а також судові витрати в сумі 1700 грн. буде вважатися погашеною шляхом зарахування через набуття права власності стягувачем на майно. Однак, Постановою Рівненського апеляційного суду по справі № 569/3656/13-ц від 21.05.2019 скасовано ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 30.09.2015, а також відмовлено у визнанні мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в процесі виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17.07.2013. Як зазначено у мотивувальній частині вказаної постанови, внаслідок винесення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали із власності боржника ОСОБА_1 вибуло майно на користь стягувача ОСОБА_2 , що позбавило стягувача в іншому виконавчому провадженні ОСОБА_3 права на задоволення вимоги за рахунок належного боржнику майна, та рішення суду, ухвалене на її користь залишилось невиконаним, що є порушенням її права на володіння, стягнутими на її користь, грошовими коштами.

Отже, вирішуючи питання щодо звернення стягнення на майно боржника в рахунок виконання судового рішення, слід враховувати і наявність інших стягувачів та боргів ОСОБА_1 , які можуть задовольнити свої інтереси за рахунок її майна.

Як встановлено судом, чинними рішеннями судів було відновлено право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2000 га (Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯД №263040 від 09.11.2006) за кадастровим номером :01:055:0076 по АДРЕСА_1 , проте відновлене право власності не було зареєстроване у законний спосіб.

Відтак, державний виконавець наділений правом на звернення до суду з відповідним поданням в порядку ст.440 ЦПК України.

Як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 440 ЦПК України, умовами звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

У постанові Верховного Суду від 16 березня 2020 року (справа №5023/197/12 ) зазначено, що звертаючись з відповідною заявою, державний виконавець (приватний виконавець) повинен надати докази на підтвердження того, що вказане право власності на нерухоме майно належить боржнику, але не зареєстроване в установленому законом порядку.

Окрім зазначених вище виконавцю також обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Дане твердження обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, матеріали подання не містять відомостей щодо наявності у боржника рухомого майна, коштів та цінностей, на які можливо звернути стягнення. Також, матеріали справи не містять відомостей щодо здійснення виконавцем виходів за місцем проживання боржника з метою перевірки його майнового стану, опису та арешту майна.

Крім того, суду не надано доказів того, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язання, не надано доказів того, що він вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, або докази, які дають підстави вважати, що боржник має намір ухилитися від виконання рішення суду.

За вказаних обставин, виходячи з обсягу долучених до подання доказів, суд не дійшов висновку про неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна, а отже звернення державного виконавця до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, є передчасним заходом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Є. Мічуди про звернення стягнення на земельну ділянку, яка належить на праві власності боржнику та не зареєстрована в установленому законом порядку, оскільки державним виконавцем не вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, не використані всі права надані виконавцям, спрямовані на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій, та не подана інформація щодо відсутності інших стягувачів.

На підставі вищевикладеного , керуючись керуючись ст.ст. 440, 260, 261 ЦПК України, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», суд, - ухвалив:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Є. Мічуди про звернення стягнення на земельну ділянку, яка належить на праві власності боржнику та не зареєстрована в установленому законом порядку , відмовити .

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд протягом п`ятнадцяти днів.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Панас