Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1489/23 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б.
Категорія 70 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Коломієць О.С., Павицької Т.М.,

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 285/1489/23 за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 03 березня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2025 року, постановлену під головуванням судді Сташківа Т.Б. у місті Звягелі,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_3 звернулась із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви та до досягнення дитини повноліття.

03 березня 2023 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 03 березня 2023 року і до досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування даного судового наказу, мотивуючи тим, що він був виданий із порушенням положень частини 4 статті 161 ЦПК України.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 03 березня 2023 року повернуто заявнику без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить її скасувати та постановити нове судове рішення, яким його заяву задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали допустив порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначає, що судом в порушення норм процесуального права було видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів з усіх видів заробітку (доходу), хоча таке формулювання в частині 4 статті 161 ЦПК України відсутнє. Вказує, що вцій статті чітко вказано, що за судовим наказом стягнення може бути здійснено із заробітку (доходу) (зазначено в однині), а не із усіх видів доходів, як про це вказано судом. Крім того, вказана норма права містить граничну норму розміру аліментів, який може бути стягнутий із боржника не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Із цього можна зробити висновок, що заявниця звернулася до суду про видачу судового наказу із вимогою, яка не передбачена статтею 161 ЦПК України.

Вважає, що в даному випадку, суд повинен був відмовити заявниці у видачі судового наказу та роз`яснити їй право на звернення до суду із заявою в порядку позовного провадження.

На його думку це означає, що суд першої інстанції, замість того, щоб скасувати незаконно виданий судовий наказ, неправильно оцінив обставини справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, в результаті чого повернув без розгляду його заяву.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи учасники в судове засідання не з`явились, ОСОБА_3 подала заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі та невизнання скарги.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено положеннями частини 2 статті 372 та частини 2 статті 247 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Повертаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 місцевий суд виходив з того, що згідно із положеннями частини першої статті 170 ЦПК України боржник не наділений правом на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, який виданий на підставі пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції мотивуючи наступним.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (частина 1 статті 160 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Установлено, що 03 березня 2023 року на підставі заяви ОСОБА_3 Новоград-Волинським міськрайонним судом було видано судовий наказ № 285/1489/23 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 03 березня 2023 року і до досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно пункту 4 частини третьої статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням особливостей наказного провадження щодо видачі судового наказу, суд позбавлений процесуального права на відмову у видачі судового наказу, якщо вимога в заяві була заявлена у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України та до заяви долучено копії підтверджуючих документів.

З матеріалів даної справи убачається, що до заяви було долучено: копію паспорта ОСОБА_3 ; копію картки фізичної особи-платника податків; копію паспорта ОСОБА_1 ; копію свідоцтва про шлюб; копію свідоцтво про народження доньки ОСОБА_4 ; витяги з реєстру територіальної громади (а.с.2-8 ).

Частиною 1 статті 170 ЦПК України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як убачається із змісту даної правової норми законом не передбачена можливість скасування судового наказу, якщо він був виданий щодо стягнення аліментів.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими, не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до незгоди з судовим рішенням та власним тлумаченням норм права.

Проте, оскаржувана ухвала місцевого судує законною та ґрунтується на встановлених обставинах справи і вимогах чинного законодавства.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відтак, у відповідності до положень статті 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді