ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 640/5373/19 Номер провадження 22-ц/814/45/25Головуючий у 1-й інстанції Губська Я.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

03 квітня 2025 рокум. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Чумак О.В.,

суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

за участю секретаря Галушко А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Луки Тараса Миколайовича про витребування доказів та призначення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Луки Тараса Миколайовича

на рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2020 року, ухвалене суддею Губською Я.В.

по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень та державних актів,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Харківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив:

- визнати недійсним пункт 187 рішення 26 сесії 5 скликання Харківської міської ради Харківської області від 23 жовтня 2008 року № 286/08 щодо передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1 000,00 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

- визнати недійсним державний акт серія ЯЖ № 9463366 про право приватної власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1 000,00 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

- визнати недійсним пункт 188 рішення 26 сесії 5 скликання Харківської міської ради Харківської області від 23 жовтня 2008 року щодо передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1 000,00 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

- визнати недійсним державний акт серія ЯЖ № 463584 про право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 1 000,00 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень та державних актів відмовлено в повному обсязі.

На вказане рішення суду подана апеляційна скарга представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Лукою Т.М.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження та ухвалою суду від 02 серпня 2021 року призначено дану справу до розгляду.

16 лютого 2022 року до Харківського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Луки Т.М. про витребування доказів та призначення судової земельно-технічної експертизи.

Клопотання обґрунтоване тим, що суддею Київського районного суду м. Харкова Сенаторовим В.М., протокольною ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано від Харківської міської ради копії всіх документів, на підставі яких приймалися оспорювані рішення та відповідні державні акти. Проте вказана ухвала не була виконана, відповідачем не надано документи, що витребовував суд.

З таких обставин представник позивача вважає за доцільне витребувати від Харківської міської ради копії документів, на підставі яких приймалося:

-рішення № 286/08 26 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 23 жовтня 2008 року про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки пл. 1000 кв.м. по АДРЕСА_1 ;

-державний акт серії ЯЖ № 463366 про право приватної власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку;

-рішення № 286/08 26 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 23 жовтня 2008 року про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки пл. 1000 кв.м. по АДРЕСА_1 ;

-державний акт серії ЯЖ № 463584 про право приватної власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку.

Також у клопотанні зазначено, що йому на виконання адвокатського запиту від Відділу № 9 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Харківській області було надано:

- копію технічної документації із землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер :14:006:0081, що зареєстрована за ОСОБА_3 , копію державного акту та витягу з Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку;

- копію технічної документації із землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер :14:006:0082, що зареєстрована за ОСОБА_2 , копію державного акту та витягу з Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку;

- копії технічної документації, проекту землеустрою, тощо на земельні ділянки з кадастровими номерами :14:006:0004 та :14:006:0005.

У зв`язку з викладеним представник позивача вважає необхідним провести судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: чи відповідає розроблена у 2008 році ДП «СХІДГЕОІНФОРМ» технічна документація на земельні ділянки з кадастровими номерами :14:006:0081 та :14:006:0082 вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам із питань землеустрою та землекористування? Якщо ні, то в чому полягають невідповідності?

Проведення експертизи просить доручити експертам судово-експертного розрахункового бюро, що знаходиться в АДРЕСА_2 та зупинити провадження у справі на час проведення експертизи.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду вказаної цивільної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Чумак О.В., судді учасники колегії Лобов О.А., Триголов В.М.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2024 року зупинено провадження у даній цивільній справі до встановлення правонаступників позивача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року поновлено провадження у справі та залучено до участі в якості правонаступника позивача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружину ОСОБА_4 .

Представник ОСОБА_4 адвокат Лука Т.М. в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив розгляд справи, призначеної на 03.04.2025 проводити за його відсутності та відсутності ОСОБА_4 . Окрім того, просив задовольнити клопотання про призначення експертизи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представників відповідачів, які заперечували, щодо задоволення вказаного клопотання, колегія суддів прийшла до висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями статті 44 цього Кодексу повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Отже, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Норми ЦПК України надають детальну регламентацію строків подання доказів, що, об`єктивно, мінімізує можливі випадки зловживання правами у сфері доказування.

В постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року (справа № 757/1782/18) вказується, що змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Згідно ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Нормами статті 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Матеріалами справи підтверджується, що під час розгляду справи судом першої інстанції позивач та його представник з клопотанням про витребування доказів та призначення судової земельно-технічної експертизи в порядку, встановленому ЦПК України, до суду не звертались.

Згідно з принципами диспозитивності та змагальності у цивільному процесі України сторони вільні у розпорядженні їхніми процесуальними правами, несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначені частиною 1 статтею 367 ЦПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача.

Матеріалами справи встановлено, що апеляційне провадження у даній цивільній справі відкрито ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 липня 2021 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року закінчено підготовку апеляційного розгляду цивільної справи та призначено її до слухання.

З клопотанням про витребування доказів та призначення судової земельно-технічної експертизи представник позивача адвокат Лука Т.М. звернувся лише у лютому 2022 року, тобто через 6 місяців після закінчення підготовки справи до апеляційного розгляду.

Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі вказаного клопотання та наведення поважних причин пропуску строку дана заява не містить.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12 зазначено, що дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Вищевказаних обставин, які б слугували підставою для дослідження нових доказів на стадії апеляційного перегляду судового рішення матеріали справи не містять.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Луки Тараса Миколайовича про витребування доказів та призначення судової земельно-технічної експертизи не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 84, 381 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Луки Тараса Миколайовича про витребування доказів та призначення судової земельно-технічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Чумак

Судді О.А. Лобов

В.М. Триголов