Справа № 331/946/24
Провадження № 2-др/331/12/2025
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі судді Фісун Н.В., за участю секретаря Коростельової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Лугового Б.В. про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одесса), Міністерство оборони України, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5 про встановлення факту, -
Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одесса), Міністерство оборони України, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5 про встановлення факту - відмовлено.

25.03.2025 року представник третьої особи ОСОБА_1 адвокат Луговий Б.В. звернувся до суду із заявою про стягнення судових витрат.

В обґрунтування вимог вказаної заяви покликається на те, що у зв`язку з розглядом справи ОСОБА_1 понесла витрати на професійну правничу допомогу та просить з урахуванням усіх поданих заяв про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 20 500 гривень та витрат понесених у зв`язку з необхідністю прибуття в судові засідання в сумі 3 983 гривні 94 копійки.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та адвокат Кара Р.Т. суду пояснили, щодо витрат на правову допомогу в у розмірі 20 500,00 грн., вважають явно завищеними, прохали суд зменшити розмір витрат на правову допомогу. Щодо стягнення витрат понесених у зв`язку з необхідністю прибуття в судові засідання в сумі 3 983 гривні 94 копійки заперечували, так як в матеріалах справи відсутні докази проживання ОСОБА_1 у м.Львові, в угоді про укладенні про правову допомогу, в поясненнях, які долучалися до матеріалів справи, вказана адреса реєстрації АДРЕСА_1 .

У судове засідання інші учасники по справі не з`явилися з невідомих суду причин, про слухання справи повідомлені належним чином у судовому порядку.

Відповідно до ст.270 ЦПК України неприбуття до у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення належить задовольнити частково з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору ( п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази:

1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо);

2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо);

3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.);

4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу заявником надано копію угоди про надання правової допомоги від 4 березня 2024 року, укладеного між адвокатським об`єднання «Луговий, Дічко та партнери» та ОСОБА_1 , розмір ставок адвокатської винагороди, рахунком-фактурою №СФ-0045 від 08.07.2024, актом прийому- передачі виконаних робіт (наданих послуг) №0045 від 08.07.2024, квитанцією від 08.07.2024, рахунком-фактурою №СФ-0046 від 08.07.2024, актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №0046 від 08.07.2024, квитанцією від 08.07.2024, рахунком-фактурою №СФ-0056 від 23.07.2024, актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №0056 від 23.07.2024, квитанцією від 29.07.2024, рахунком- фактурою №СФ-0078 від 29.10.2024, актом прийому-передачі виконаних робіт(наданих послуг) №0078 від 29.10.2024, квитанцією від 20.11.2024, рахунком-фактурою №СФ-0099 від 02.12.2024 актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №0099 від 02.12.2024, квитанцією від 10.12.2024, рахунком-фактурою №СФ-0010 від 23.01.2025, актом прийому передачі виконаних робіт(наданих послуг) №0010 від 23.01.2025, квитанцією від 06.02.2025, рахунком-фактурою №СФ-0024 від 18.02.2025, актом прийому-передачі виконаних робіт(наданих послуг)№0024 від 18.02.2025, квитанцією від 19.02.2025, рахунком-фактурою №СФ-0033 від 13.03.2025, актом прийому-передачі виконаних робіт(наданих послуг) №0033 від 13.03.2025, квитанцією від 14.03.2025, рахунком-фактурою №СФ-0036 від 19.03.2025, актом прийому-передачі виконаних робіт(наданих послуг) №0036 від 19.03.2025, квитанцією від 19.03.2025./а.с.137-167 Т.2/.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 Постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 у справі № 905/1795/18).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд, дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правову допомогу, враховуючи усі обставини спірних правовідносин у сукупності, не може погодитися із заявленою стороною відповідача сумою витрат на правову допомогу під час розгляду цивільної справи та вважає таку завищеною.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи фактичний вид правової допомоги та характер виконаної адвокатом роботи, яка полягала: ознайомлення з матеріалами справи -1500,00 грн.; підготовка пояснення третьої особи у справі - 5000,00 грн.; участь у судових засіданнях 14 000,00грн., враховуючи співмірність складності справи та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з урахуванням критерію розумності розміру таких витрат та клопотанням про зменшення витрат на правову допомогу, суд вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат, їх співмірності та розумності їхнього розміру та вважає за необхідне задовольнити частково заяву адвоката Лугового Б.В. шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 8 000,00 гривень.

Також адвокат Луговий Б.В. заявив про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати загальною сумою 3 983 гривні 94 копійки пов`язані з необхідністю прибуття в судові засідання, які підтверджуються проїзними документами ДП «Укрзалізниця».

На підтвердження зазначених обставин адвокат Луговий Б.В. долучив квитки на залізничний транспорт /а.с.168-180 Т.2/.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою статті 138 ЦПК України установлено, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Розмір витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, визначається вартістю квитків на залізничний, автомобільний, водний, повітряний транспорт або ж підтвердженою вартістю пального, необхідного для переїзду до суду власним автотранспортом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 2010 року, що підтверджується відповіддю з Єдиного Державного демографічного реєстру.

Доказів того, що ОСОБА_1 зареєстрована або фактично проживала у м.Львів суду не надано.

Також суд звертає увагу, що судові повістки які надсилалися судом за місцем реєстрації ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 особисто їй були вручені.

Таким чином, суд вважає не доведеними ОСОБА_1 понесення судових витрат пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту у розмірі 3 983 гривні 94 копійки.

Керуючись ст.137,141, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Лугового Б.В. про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одесса), Міністерство оборони України, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5 про встановлення факту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 гривень.

В іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст додаткового рішення складено 08.04.2025 року.

Суддя Н.В.Фісун