Справа № 206/1726/25
Провадження № 6/206/52/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючої судді Малихіної В.В., за участю секретаря Тимченко Ю.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 про заміну стягувача правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось до суду з вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 19.08.2005 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 9/2005-0282 ФО.

У зв?язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов?язань за вказаним кредитним договором 07 жовтня 2015 року суддею Дзержинського міського суду Донецької області було ухвалене рішення по справі №225/5284/15-ц про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №9/2005-0282ФО у сумі 368 013 грн. 95 коп. Рішенням Вищої ради правосуддя територіальну підсудність судових справ Дзержинського міського суду Донецької області з 02 вересня 2024 року було змінено та передано Самарському районному суду міста Дніпропетровська.

02.09.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» уклали Договір про відступлення прав вимоги №2303/К/1, за яким Банк відступив право вимоги, зокрема і за кредитним договором №9/2005-0282ФО від 19.08.2005 року. Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» являється новим кредитором ОСОБА_1 за кредитним договором № 9/2005-0282ФО від 19.08.2005 року. Згідно відомостей, що містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень (надалі АСВІ та єдиному державному реєстрі боржників на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №52634748 з примусового виконання виконавчого листа виданого на рішення Дзержинського міського суду Донецької області про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, просив замінити сторону стягувача Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» () у виконавчому провадженні з виконання рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 07.10.2015 року по справі №225/5284/15-ц.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Заявник у своїй заяві прохав розглядати заяву без участі представника, інші учасники справи про причини своєї неявки суд не повідомили. З урахуванням зазначеного суд вважає можливим розглядати вказані питання за відсутності цих осіб.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно із ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст.129 Конституції України, ст.18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

За ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, а також допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою, суд вважає можливим замінити сторону (стягувача) виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2015 року Дззержинський міський суд Донецької області ухвалив рішення по справі №225/5284/15-ц про стягнення з боржника: ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»заборгованості за кредитним договором № 9/2005-0282ФО від 28.12.2016 року в розмірі 13 858,04 грн.

02.09.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2303/К/1, відповідно до якого Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»відступило Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», а Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №9/2005-0282ФО.

Зокрема, згідно з положеннями пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

За змістом частини 1, 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву "Місце виконання рішення", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Тобто у розумінні статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документа (виконавчого напису) є місце проживання (перебування), роботи боржника або місцезнаходження його майна.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника, яким може бути його місце проживання, місце роботи, місце знаходження його майна.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

У відповідності до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У відповідності до ст. 442 ЦПК України та п. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного, приватного виконавця або за заявою сторони (заінтересованої особи), суд змінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе задовольнити заяву Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну стягувача.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну стягувача -задовольнити.

Замінити стягувача Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» () у виконавчому провадженні з виконання рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 07.10.2015 року по справі №225/5284/15-ц;.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Малихіна