Справа№751/6083/23
Провадження №2-с/751/27/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Маслюк Н. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за послугу розподілу природного газу,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу №751/6083/23 від 22.04.2024 за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з неї заборгованості за послугу розподілу природного газу в сумі 3 370,46 грн, яка виникла за період з 01.10.2021 до 30.06.2023. Вказала, що не згодна з розміром заборгованості, оскільки сплачує вчасно за комунальні послуги. Судовий наказ не отримувала, про його існування дізналася із застосунку «Дія», коли почали блокуватися банківські картки, а тому просила поновити строк для звернення до суду. Крім того, просила стягнути із Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» 3 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно вимог ч.3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

22.04.2024 Новозаводським районним судом міста Чернігова був виданий судовий наказ №751/6083/23 за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу в сумі 3 370,46 грн за період з 01.10.2021 до 30.06.2023, а також понесених судових витрат.

22.04.2024 вказаний судовий наказ направлено боржнику, але він повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У зв`язку з тим, що боржник копію судового наказу не отримала, а тому процесуальний строк для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу не пропущено.

Враховуючи, що відсутні підстави для повернення заяви про скасування судового наказу, а зазначені у заяві про скасування судового наказу боржником обставини можуть бути перевірені лише під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, тому у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» витрати на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому, за ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За висновками Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У додатковій постанові від 24 червня 2024 року у справі №712/3590/22 Верховний Суд звернув увагу на необхідність врахування судами, що для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат. Наведене є обов`язком, визначеним частиною першою статті 81 ЦПК України.

Тобто, на відмінну від витрат по сплаті судового збору, розмір якого визначається Законом України «Про судовий збір», розмір витрат на правничу допомогу не є фіксованим, а питання про відшкодування витрат на правничу допомогу відповідно до положень ст. 137 ЦПК України вирішується з урахуванням умов договору про надання правничої допомоги, а також заперечень іншої сторони щодо наявності підстав та розміру таких витрат. Відтак, при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд має забезпечити реалізацію сторонами дотримання принципу змагальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

Справа за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за послугу розподілу природного газу розглядалася в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження.

При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник (частина друга статті 42 ЦПК України).

Судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів ч.ч. 3, 8 ст.141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 171 ЦПК України розгляд заяв про скасування судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення боржника та заявника, що позбавляє останнього можливості подати заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу або клопотання про зменшення таких втрат.

З огляду на викладене відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження. У справах наказного провадження витрати на правничу допомогу не відшкодовуються.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 березня 2020 року у справі №607/1219/18 щодо можливості відшкодування витрат на правничу допомогу у справах позовного провадження.

Розділ II ЦПК України, яким урегульовано порядок розгляду справ наказного провадження, не містить положень, які б передбачали можливість розподілу витрат на правничу допомогу.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі та за правилами наказного провадження стягувач у справі буде позбавлений можливості навести мотиви до зменшення заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат. Оскільки у силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи, і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 164, 170, 171, 258-261, 353 ЦПК України, суддя,-

Ухвалив :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Судовий наказ від 22 квітня 20224 року, виданий Новозаводським районним судом міста Чернігова по справі №751/6083/23 провадження №2-н/751/156/24 за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про стягнення з ОСОБА_1 3 370 грн 46 коп заборгованості за послугу розподілу природного газу за період з 01.10.2021 до 30.06.2023, а також понесених судових витрат у розмірі 268 грн 40 коп - скасувати.

Роз`яснити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» право на звернення з тією самою вимогою до суду у порядку спрощеного позовного провадження.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

На ухвалу суду у частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. В. Маслюк