БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/7070/23
провадження № 2-з/361/38/25
УХВАЛА

03 квітня 2025 року м. Бровари

Броварського міськрайонного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Мищенко С.М.,

при розгляді у судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю об`єднано в одне провадження з первісними вимогами ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 24 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

25 березня 2025 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів, де заявник просить забезпечити докази у справі № 361/7070/23, а саме:

1.Витребувати шляхом забезпечення доказів від Апеляційного суду Запорізької області та Державна судова адміністрація України, офіційні документи, квитанцію про отримання коштів, завірені належним чином, про факт отримання суддею Булейко Ольгою Леонідівною коштів у сумі 103 тисячі грн у 2004 році на придбання житла для себе і своєї сім`ї.

2. Витребувати, шляхом забезпечення доказів від відповідачки ОСОБА_1 , Апеляційного суду Запорізької області та Державна судова адміністрація України, офіційні підтвердження про придбання житла для себе суддею Булейко Ольгою Леонідівною за суму 103 (сто три) тисячі грн., оскільки це цільові кошти саме для придбання житла для судді Булейко О.Л.

3. Призупинити розгляд справи до надання витребуваних документів.

У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Миронова Н.О. доводи заяви підтримали, просили про задоволення заяви.

Представник відповідача адвокат Банцер О.В. заперечувала проти задоволення вказаної заяви, посилаючись на пропуск заявником строків на її подання, та у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю доводів заяви.

Перевіривши подане клопотання, заслухавши пояснення учасників справи щодо поданої заяви, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

За змістом частини 2 статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, в тому числі, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. (частина 2 статті 200 ЦПК України).

Відповідно до статті 209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Згідно зі статтею 222 ЦПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

У даній справі ухвалою суду від 24 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У поданому клопотанні ОСОБА_1 взагалі відсутнє посилання на причини пропуску строку подання такого клопотання, тобто після закриття підготовчого провадження.

У судовому засіданні позивач також не навів жодних поважних причин, які перешкоджали йому подати заяву про забезпечення доказів на стадії підготовчого провадження, тому клопотання позивача про забезпечення доказів підлягало б залишенню без розгляду.

Разом з тим, ураховуючи те, що у судовому засіданні 25.03.2025 судом завершено з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, то суд вважає за можливе вирішити подану заяву про забезпечення доказів в порядку статті 241 ЦПК України.

Звертаючись до суду з клопотанням про забезпечення доказів, позивач посилається на те, що «для з`ясування обставин справи, що мають значення для прийняття обґрунтованого і законного рішення по справі, враховуючи те що сторона відповідача фальсифікує факти на свою користь та дає неправдиві свідчення у судовому розгляді справи, у відповідності до ст.222 ЦПК України, суд для з`ясування та вирішення питань пов`язаних з розглядом справи призначає витребування додаткових доказів по справі».

Цивільним процесуальним законодавством передбачено механізм витребування доказів як способу забезпечення доказів (ст. 116 ЦПК України) та витребування доказів (ст. 84 ЦПК України).

Згідно положень ч. ч.1, 2, 3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

З аналізу вказаних норм вбачається, що забезпечення доказів є спеціальним механізмом, який використовується для їх збереження. Підставою для звернення до суду із заявою про забезпечення доказів є наявність підстав вважати, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим. При цьому, отримання та дослідження певних доказів є безумовним для об`єктивного та всебічного вирішення спору.

Отже, заявник повинен довести обґрунтованість своїх побоювань, що подача відповідних доказів стане згодом неможливою або ускладненою. Суд не може здійснити заходи по забезпеченню доказів лише на підставі нічим не обґрунтованих побоювань суб`єкта доказування.

Згідно вимог п.п. 4, 5 ч.1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, та обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

У правовому висновку, викладеному в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі 9901/385/19/, від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, зазначено, що забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Разом з тим, механізм сприяння сторонам, у яких виникають складнощі в отриманні доказів, і які вони не можуть одержати самостійно, передбачено ч.3 ст. 83, 84, ч.3 ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Незважаючи на те, що в ЦПК України відмежовано ці поняття та закріплено різними статтями, позивачем ототожнено витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим, та витребування доказів як сприяння суду сторонам в поданні відповідного доказу, який неможливо отримати самостійно.

З матеріалів поданої заяви про забезпечення доказів вбачається, що вона не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути утрачені чи їх отримання стане згодом неможливим або утрудненим.

Виходячи з наведеного, заявником не наведено підстав для забезпечення доказів у розумінні вимог статей 116, 117 ЦПК України, з огляду на недоведеність необхідності їх забезпечення, а також необґрунтованість існування обставин, за яких невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або, що засіб доказування може бути втрачений.

Відповідно до положень ч. ч. 5, 6 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. У разі задоволення заяви суд в ухвалі зазначає доказ, а також дії, що необхідно вчинити для його забезпечення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення доказів.

Керуючись ст. ст. 84, 95, 116-119, 259, 260 ЦПК України,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Наталія ПЕТРИШИН