Справа №456/5227/24
Провадження №2/443/87/25
УХВАЛА

про застосування заходів процесуального примусу

03 квітня 2025 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Сливки С.І.,

за участю секретаря Кушнір М.І.,

представника позивача адвоката Цап О.Р.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Жидачеві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОКО ГРУП» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків,

встановив:

У провадженні Жидачівського районного суду Львівської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОКО ГРУП» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

Протокольною ухвалою судового засідання від 19.12.2024 явка сторін в судове засідання визнана обов`язковою.

Ухвалою судового засідання від 07.03.2025 до відповідачів застосовано заходи процесуального примусу у виді штрафу.

Однак, відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки та неможливість бути присутніми в судовому засіданні з поважних причин суд не повідомляли.

У зв`язку з наведеним судом поставлено на обговорення питання про повторне застосування до відповідачів заходів процесуального примусу.

Представник позивача вважає за необхідне повторно застосувати до відповідачів заходи процесуального примусу.

Згідно ч.ч.1, 2, п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства ( ч.2 ст.121 ЦПК України).

При цьому, положеннями ч.1 ст.44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.3 ч.2 та ч.3 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали (ст.143 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.144 ЦПК України, одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зокрема у разі ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (ч.1 ст.148 ЦПК України).

За наведених обставин, зважаючи на процесцальну поведінку відповідачів, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заходу процесуального примусу у виді накладення штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 144 ЦПК України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, слід роз`яснити, що суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків (ч.6 ст.148 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 2, 43, 143, 144, 148, 354,355 ЦПК України, суд

постановив:

Застосувати до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожного окремо, захід процесуального примусу у виді штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державної судової адміністрації України (01601, вул. Липська, 18/5, м. Київ, ) штраф в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Державної судової адміністрації України (01601, вул. Липська, 18/5, м. Київ, ) штраф в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що застосування заходів процесуального примусу не звільняє їх від виконання обов`язків, встановлених ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя С.І. Сливка