Справа № 524/6277/24
Провадження №2/524/281/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі: - секретаря судового засідання Сінельнік В.О., - позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , - відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 , - представника третіх осіб: - органу опіки та піклування - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Бойченко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 16 серпня 2003 року.

Вказував, що у шлюбі мають двох дітей, з яких син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилався на те, що хоча і проживають в одному житловому приміщенні, але сімейно-шлюбні відносини між ними припинені, з літа 2021 року спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя та обов`язків подружжя, що призводило до постійних сварок та непорозумінь.

У липні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини, в якому просила під час розірвання шлюбу ухвалити рішення суду про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею.

Ухвалою суду від 24 липня 2024 року постановлено об`єднати позови в одне провадження та здійснити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

У жовтні 2024 року позивач відповідач ОСОБА_1 подав відзив на зустрічний позов, в якому вказав про відсутність спору між батьками малолітнього сина щодо визначення місця проживання сина з одним із батьків.

У листопаді 2024 року до суду надійшла відповідь представника відповідача позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6 на відзив позивача відповідача ОСОБА_1 на зустрічний позов, в якій зазначалося, що питання про визначення місця проживання малолітнього сина не вирішено.

Ухвалою суду від 22 листопада 2024 року визнано підготовку справи до розгляду закінчено, закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою суду (головуючий суддя Рибалка Ю.В.) від 16 січня 2025 р. залишено без задоволення заяву відповідача позивача ОСОБА_3 про відвід головуючого у справі судді Нестеренка С.Г.

Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року було задоволено клопотання представника позивача - відповідача (за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Закрито провадження у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини у зв`язку з тим, що відсутній предмет спору.

В іншій частині вимог - про розірвання шлюбу - розгляд справи продовжено.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримали, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 не заперечували щодо розірвання шлюбу. ОСОБА_3 просила залишити прізвище, яке було взяте нею у шлюбі.

Представник третіх осіб: - органу опіки та піклування - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Бойченко О.С. щодо суті розгляду позову про розірвання шлюбу не визначилася.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи та їх представників по суті справи, свідчення свідка, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач - відповідач ОСОБА_1 та відповідач позивач ОСОБА_7 уклали шлюб 16 серпня 2003 року, який було зареєстровано у міському відділі РАГС Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис за № 574.

Сторони у справі мають у шлюбі дітей повнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повнолітній син сторін у справі ОСОБА_8 проживає окремо.

Подружжя сторони у справі та їх малолітній син проживають в одному житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані обставини учасниками справи та їх представниками не оспорювалися та підтверджуються наявними матеріалами справи.

Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили остаточно у червні 2024 року по причині різних поглядів на життя та ведення домашнього господарства, внаслідок цього почуття любові та поваги були втрачені.

При цьому суд прийняв до уваги пояснення наданих у судовому засіданні відповідачем ОСОБА_3 , котра пояснила, що на розірвання шлюбу погоджується, а шлюбні відносини між нею та чоловіком остаточно були припинені у червні 2024 року, коли ОСОБА_1 подав позов про розірвання шлюбу. Позивач та його представник не заперечували щодо таких пояснень відповідача та одночасно не вказали про інший термін припинення сімейно-шлюбних відносин.

Сторони у справі хоча і проживають в одному житловому приміщенні, однак спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету, про що сторони у справі надали пояснення.

Спір щодо поділу майна придбаного подружжям у шлюбі між сторонами у справі вирішуються окремо у судовому порядку.

Відповідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 56 СК України чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу.

У ст. 110 СК України установлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як визначено у ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі встановлених фактів, враховуючи, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, а відповідач погодилася щодо розірвання шлюбу, сторони та їх представники не наполягали на наданні сторонам у справі як подружжю строку для примирення, суд дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить інтересам кожного із подружжя, а тому вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Сторони не заявляли про відшкодування понесених ними витрат.

Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.

Керуючись ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), зареєстрованого 16 серпня 2003 року у міському відділі РАГС Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис за № 574, - розірвати.

Визначити прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_3 - ОСОБА_10 .

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Повний текст рішення виготовлено 11 квітня 2025 року.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня виготовлення повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: