Справа № 346/5100/24
Провадження № 2/346/302/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 р.м. Коломия Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С. розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 17.09.2024 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином (а.с.1-22), і розгляд її справи триває вже більше 6 місяців (а.с.1-81).

Наступне судове засідання призначено на 10.04.2025, 09год.30хв. (а.с.73-74). Проте представник відповідача подав до суду заяву про відвід головуючого судді у справі, яка надійшла до суду 03.04.2025, тобто більш ніж за три робочі дні до наступного судового засідання: 10.04.2025 (а.с.76-81).

І тому на підставі ч.2 ст.40 та з урахуванням ч.7,8 ст.40 ЦПК України заяву про відвід судді вирішував суд, який розглядає справу, без повідомлення учасників учасників справи.

Підстави заявника для відводу судді.

1. Було порушено порядок визначення судді для розгляду справи (оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про повторний автоматизований розподіл судової справи та визначення суддею саме суддю Коваленка Д.С., як і відсутня ухвала судді Коваленка Д.С. про прийняття до свого провадження цієї справи і призначення судового розгляду).

2. Дії та процесуальні рішення головуючого-судді Коваленка Д.С. вказують на упереджене ставлення до відповідача, він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Зокрема, суддя неправомірно вважав, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання 26.02.2025 року, оскільки відповідач є військовослужбовцем і не перебував за місцем реєстрації, що підтверджується поверненням до суду повістки з поміткою "відсутній за місцем проживання". Під час проведення судового засідання 26.02.2025 суддя відмовив у задоволенні клопотання представника позивача та відповідача про відкладення судового засідання, але таке процесуальне рішення не оформив окремим письмовим документом, чим позбавив права відповідача оскаржити таку ухвалу. Так само, постановивши ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначення судового розгляду справи на 28.03.2025 суд також не оформив ухвалу у вигляді окремого письмового документу. На протязі всього судового засідання 28.03.2025 суддя постійно підвищував голос, перебивав представника відповідача, намагався створити конфліктну ситуацію, принижував його гідність, висловлював образливі фрази, виражав неповагу, отже діяв упереджено до представника відповідача. Всіма діями, жестами, мімікою обличчя вказував на те, що рішення буде прийнято на користь позивача. Усі аргументи представника відповідача відхиляв і розглянути усі клопотання представника відповідача суддя відмовився і повернув їх, не залучивши їх навіть до матеріалів справи, і взагалі повідомляв представника відповідача про те, що йому треба тільки слухати його і більше нічого. Отже, поведінка судді ОСОБА_4 вказувала на те, що він є упередженим і має явну закцікавленість до іншої сторони процесу, а також намагався пришвидшити розгляд справи та прйняти його негайно.

Оцінка суду щодо першої підстави.

ОСОБА_2 17.09.2024 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином (а.с.1-22).

І на підставі автоматизованого розподілу справи між суддями, що підтверджується протоколом, головуючим суддею для розгляду цієї справи було визначено суддю П`ятковського В.І. (а.с.23), який відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання на 11.11.2024р., 09год.30хв. (а.с.25).

Однак у цей день, підготовче судове засідання не було проведено у зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_5 на лікарняному (а.с.49). А 16.12.2024 на підставі розпорядження керівника апарату суду у зв`язку із звільненням судді П`ятковського В.І. (а.с.50), справу було піддано повторному автоматизованому розподілу між усіма суддями суду, і новим головуючим суддею було визначено суддю Коваленка Д.С. (а.с.51).

Що, повністю узгоджується з положеннями ч.11 та ч.1 ст.33 ЦПК України за якими: справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи; визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

При цьому, ЦПК України не передбачено у такому випадку обов`язкове постановлення будь-яких ухвал новим складом суду, ні ухвали про прийняття справи до свого провадження, ні ухвали про призначення судового розгляду, як на це вказує представник відповідача. Позаяк протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями є достатньою підставою для отримання новим складом суду справи у провадження. Що підтверджується і ч.2 ст.8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за якою, суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Разом з цим ч.12 ст.33 ЦПК України прямо і чітко передбачала, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. І оскільки винятки, передбачені ЦПК не застосовувались до цієї справи, суд і не мав права призначати судовий розгляд, а з урахуванням того, що попередній склад суду вже призначив відповідною ухвалою підготовче судове засідання, яке не було проведено, новий склад суду у складі головуючого судді Коваленка Д.С. повинен був провести підготовче судове засідання, для чого за дорученням судді, на підставі п.6 ч.1 ст.67 ЦПК України, секретар судового засідання надіслала повістки про виклик у судове засідання усім учасникам судового провадження (а.с.52-57).

Тому, суд не може погодитись із тим, що було порушено порядок визначення судді Коваленка Д.С. для розгляду справи і, що суддя повинен був постановити якусь ухвалу у зв`язку із або на виконання повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями. А так само і з тим, що в матеріалах справи немає ніяких відомостей про зміну складу суду на що вказував представник відповідача у своїй заяві про відвід. І це при тому, що саме цей представник відповідача 10.03.2025 ознайомився з матеріалами справи (а.с.65), які містили і розпорядження щодо повторного розподілу справ (а.с.50), і протокол повторного автоматизованого розподілу справи між суддями (а.с.51).

Оцінка суду щодо другої підстави.

Положення частини 1 статті 55 Конституції України гарантують, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. При цьому в силу положень частини 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" захист прав, свобод та інтересів кожного гарантується незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Вказана гарантія, в аспекті незалежного та безстороннього суду, знаходить свій прояв і у пункті 5 частини 1 статті 36 ЦПК України відповідно до якого, у якості підстави для відводу (заміни) судді передбачено існування обставин, які викликають сумнів в об`єктивності або неупередженості судді.

Разом з цим, суд враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які гарантують кожному його право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. І, на підставі частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 року, суд застосовує вказані положення Конвенції, з урахуванням практики цього суду, як джерело права.

Зокрема суд враховує, що розглядаючи справи «Pullar v. The United Kingdom», а також «Padovani v. Italy», «Saraiva de Carvalho v. Portugal» надаючи тлумачення терміну «неупередженість», як складової частини «незалежного і безстороннього суду» у своїх рішеннях від 10 червня 1996 року (п.30), 26 лютого 1993 року (п.27) та 22 квітня 1994 року (п.35) Європейський Суд з прав людини зазначив, що неупередженість складається з двох аспектів: суб`єктивної та об`єктивної неупередженості. Особиста неупередженість презюмується, доки не буде доведено інше. Об`єктивний аспект неупередженості наводить до питання про те, чи дозволяють певні факти, які піддаються перевірці, засумніватись у неупередженості судді, незалежно від поведінки останнього.

А. Щодо постановлення суддею судових рішень у формі ухвал від 26.02.2025 про те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання 26.02.2025 року і відмову у задоволенні клопотань представника позивача і відповідача, без окремого документа.

Б. Щодо постановлення суддею судового рішення у формі ухвали від 26.02.2025 про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду, без окремого документа.

В. Щодо постановлення суддею судових рішень у формі ухвал від 28.03.2025 про залишення клопотань представника відповідача про витребування доказів без задоволення і їх повернення представнику, без окремого документа.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу. Тому з цих підстав (А, Б, В), відвід не може бути обгрунтованим та задоволеним, в принципі.

Разом з цим суд відзначає, що в силу ч.2 ст.258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

При цьому, згідно з ч.5 ст.259 ЦПК ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання.

Отже, ЦПК України не містить приписів про те, що абсолютно всі ухвали суду повинні оформлюватись окремими документами і зокрема про те, що окремим документом обов`язково повинні оформлюватись ухвали про визнання відповідача таким, що був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання; про відмову у задоволенні клопотань представника позивача і відповідача щодо відкладення судового засідання; про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду; про залишення клопотань представника відповідача про витребування доказів без задоволення і їх повернення.

Також суд відзначає, що жодна із постановлених судом ухвал, з якими не згідний представник відповідача, не входять до переліку ухвал, передбачених ч.1 ст.353 ЦПК України, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду. Тому суддя не міг порушити право представника відповідача чи його клієнта на їх оскарження, оскільки у цьому випадку заперечення на такі ухвали включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Також суд відзначає, що згідно з п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. І вказані положення були застосовані суддею у судовому засіданні 26.02.2025, що підтверджується повісткою, конвертом та довідкою з поміткою "відсутній за місцем проживання" (а.с.53,54-56), а також тим, що відповідач не повідомляв суд про наявність у нього іншої адреси проживання чи перебування у складі ЗСУ, про що повідомив його представник.

Г. Щодо поведінки судді.

Представник відповідача вказував, що на протязі всього судового засідання 28.03.2025 суддя постійно підвищував голос, перебивав представника відповідача, намагався створити конфліктну ситуацію, принижував його гідність, висловлював образливі фрази, виражав неповагу, отже діяв упереджено до представника відповідача. Всіма діями, жестами, мімікою обличчя вказував на те, що рішення буде прийнято на користь позивача. Усі аргументи представника відповідача відхиляв і розглянути усі клопотання представника відповідача суддя відмовився і повернув їх, не залучивши їх навіть до матеріалів справи, і взагалі повідомляв представника відповідача про те, що йому треба тільки слухати його і більше нічого.

По-перше. Навіть сам представник відповідача не вказує чим саме суддя намагався створити конфліктну ситуацію, чим саме принижував гідність представника відповідача, які саме фрази головуючого мали характер образливих для нього, як саме суддя виражав неповагу до представника відповідача, і якими ж саме діями, жестами чи мімікою суддя міг вказати на те, що рішення буде прийнято на користь позивача.

По-друге. Наведені представником відповідача твердження повністю спростовуються аудіозаписом судового засідання та журналом судового засідання від 28.03.2025. Саме вони підтверджують те, що вказаної представником відповідача поведінки, суддя не допускав.

Дійсно у деяких, але виключних випадках, тобто там де цього вимагала від суду процесуальна поведінка представника відповідача та виключно у необхідних межах, з метою забезпечення послідовності вчинення представником відповідача його процесуальних дій, суд був вимушений зупиняти надання ним своїх пояснень і оголошення ним своїх клопотань. Тобто, суд діяв на виконання п.1, п.4 та п.5 ч.5 ст.12 і статті 214 ЦПК, при цьому завжди роз`яснюючи те, чому саме головуючий був вимушений зупиняти надання пояснень представником відповідача, і кожне своє клопотання, яке він подавав суду було заслухано судом повністю.

Кілька разів, суддя був вимушений збільшити гучність свого голосу при зверненні до представника відповідача аби бути почутим у зв`язку із тим, що на прохання головуючого зупинитись, представник відповідача не реагував і продовжував оголошувати свої клопотання, а розпорядження головуючого не виконував. У чому і полягає складна, а іноді комусь і неприємна роль головуючого, який повинен наводити порядок в залі суду та слідкувати за послідовністю вчинення учасниками їх процесуальних прав, що власне і просив від представника відповідача головуючий.

Саме головуючий, відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи, що прямо передбачено ч.2 ст.214 ЦПК України.

Тобто саме головуючий суддя, а не сторони чи їх адвокати, керує ходом судового засідання, учасники справи не мають права визначати послідовності і порядку вчинення процесуальних дій. При цьому, саме головуючий має право усувати із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи. А тому і обмежувати та у необхідних випадках - і зупиняти надання пояснень учасниками справи чи оголошення ними клопотань. А учасники судового процесу зобов`язані беззаперечно виконувати розпорядження головуючого, і не доводити до того, аби головуючий суддя вимушений був декілька разів переривати пояснення учасника чи підвищувати гучність свого голосу аби бути почутим і привернути увагу учасника справи на необхідність виконання розпоряджень головуючого судді.

Разом з цим суд враховує і те, що у разі виникнення заперечень у будь-кого з учасників справи щодо дій головуючого, ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу (ч.4 ст.214 ЦПК). Але представник відповідача жодного разу таких заперечень не подавав і про своє бажання це зробити не оголошував. А обрав не передбачену законом форму висловлення своїх заперечень, зокрема не погоджуючись із діями головуючого, не дослухуючи до кінця звернення до нього головуючого судді, продовжував вчиняти процесуальну дію у тій формі, яку він вважав правильною, зокрема повністю оголошувати клопотання не повідомляючи нікого про те, про що саме він заявляє клопотання.

Зокрема, після виступу із поясненнями представник відповідача повідомив про наявність у нього 4-х клопотань, які він не подавав через канцелярію суду і не направляв будь-яким іншим учасникам по справі аби вони могли із ними завчасно ознайомитись. І почав оголошувати одне з них, при цьому повідомивши, що зараз відбувається підготовче судове засідання, але коли суддя почав звертатись до представника, той не даючи судді завершити звернення почав надавати якісь додаткові пояснення. У зв`язку із чим, суддя попросив не перебивати його, коли намагався пояснити, що відбувається не підготовче судове засідання, а вже судовий розгляд і детально пояснив чому. Але якщо у представника відповідача є клопотання, то він може їх оголосити.

Представник попросив витребувати медичні документи. Головуючий запитав, чому він не подали це клопотання раніше ? На що, представник пояснив, що через навантаження не встиг раніше, але у нього є ще клопотання різні. І хоча представник відповідача мав ордер, який був виписаний на підставі договору з відповідачем від 20.11.2024р., суддя не відмовив у розгляді клопотань і запропонував розглядати їх, але по черзі.

Представник відповідача оголосив клопотання, після чого суд повідомив представника про те, що він повинен був попередньо його вручити чи надіслати іншим учасникам і розпорядився надати його на ознайомлення представниці позивача, яка висловилась проти задоволення клопотання.

Після чого головуючий оголосив прийняте ним рішення по клопотанню, яке було занесено до протоколу, а саме клопотання (оскільки суд залишив його без задоволення з підстав порушення процедури його подання) повернув представнику відповідача. Позаяк підстави для його залучення до матеріалів справи були відсутні і суд такого рішення не приймав.

І таким чином, суд вчиняв кожен раз, коли представник відповідача оголошував усі свої 4-и клопотання, тобто суд чітко дотримувався ЦПК України та прав інших учасників на ознайомлення з клопотаннями та висловлення своєї думки. При цьому, кожен раз суд оголошував підстави та мотиви з яких суд виходив при прийнятті свого рішення по кожному клопотанню.

Але представник відповідача після прийнятого судом рішення почав висловлювати свою незгоду з рішеннями судді, і цікавитись чи записано на записі те, що суд не залучив клопотання до справи. У зв`язку із чим головуючий повідомив, що все записується і повідомив, що представнику відповідача надається можливість оголосити наступне клопотання.

Представник відповідача повідомив, що має клопотання до відділу поліції. Тоді головуючий попросив повідомити про що саме це клопотання аби секретар судового засідання могла вказати у протоколі суть процесуальної дії, яка вчиняється, і щоби суд і інші учасники (які не були знайомі з цим клопотанням) могли розуміти про що саме буде заявлено клопотання, яке представник відповідача збирається оголошувати. Однак замість цього, представник відповідача зазначив, що він продовжить оголошувати клопотання, підвишивши голос, після чого головуючий знову повідомив про те, чому є потреба оголосити саму суть клопотання. Представник відповідача почав оголошувати клопотання і головуючий з метою уточнення зупинив представника відповідача та запитав чи правильно зрозумів суд, що представник відповідача знову заявляє клопотання про витребування доказів. Той сказав так, і продовжив його оголошувати, але головуючий знову повідомив представнику відповідача про необхідність зупинитись, почекати, для того аби секретар судового засідання вказала у протоколі суть процесуальної дії, яка здійснюється і після чергового роз`яснення такої необхідності повідомив, що представнику дається можливість оголосити клопотання хоч повністю, і він його оголосив.

Таким чином, з огляду на все вище викладене та з`ясоване судом на підставі вказаних ним доказів суд вважає, що всі аргументи представника відповідача про упередженість судді Коваленка Д.С. до учасників справи або ж не об`єктивність судді, або ж його заінтересованість у результаті розгляду справи свого доказового підтвердження як факти, не знайшли, а є помилковою оцінкою представником відповідача дій головуючого судді Коваленка Д.С. у цій справі.

Суд враховує, що в рішенні "Мироненко і Мартенко проти Україні" від 10 грудня 2009 року (заява 4785/02), Європейський Суд зазначив, що: "... при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими ... (п.69).

Тож оскільки заява про відвід судді Коваленка Д.С. є об`єктивно необгрунтованою її слід передати до апарату суду, для визначення іншого судді для її розгляду у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Отже, керуючись статтями 2,3,19,23,33,34,36-40,43,49,76-83,120-127,182,247-248,252,253,258-261,268,272,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Визнати необгрунтованою заяву представника відповідача від 01.04.2025р. про відвід судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Коваленка Д.С. від розгляду цивільної справи №346/5100/24.

Цивільну справу №346/5100/24 передати до апарату Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, для визначення у порядку, встановленому статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України, іншого судді для розгляду заяви представника відповідача від 01.04.2025р. про відвід судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Коваленка Д.С. від розгляду цивільної справи №346/5100/24.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Коваленко Д.С.