Справа № 643/1955/25
Провадження № 2/643/2350/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2025 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді-Майстренко О.М., за участю секретаря судового засідання Куліш А.С. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради , третя особа : Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глушко Олена Володимирівна про встановлення факту ,що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, 3-тя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глушко О.В. та просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не менше п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на праві приватної власності. Позивач є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , оскільки більше п`яти років і до дня її смерті проживав з нею однією сім`єю. Інших спадкоємців немає. ОСОБА_2 була особою похилого віку, мала ряд тяжких захворювань, та позивачу довелося жити разом з нею, оскільки з часом її стан лише погіршувався та вона стала потребувати повної опіки та сторонньої участі у побутових питаннях, певної допомоги та лікування. Позивач оселився у померлої в січні 2017 року та стали проживати у цивільному шлюбі, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом і мали спільні права та обов`язки. Після її смерті позивач здійснив усі необхідні витрати у зв`язку з її похованням. В подальшому позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, та було заведено спадкову справу після померлої ОСОБА_2 , згідно з шестимісячним терміном та йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру .Також позивачу нотаріусом було рекомендовано надати документи, що підтверджують родинні та інші відносини зі спадкодавцем або звернутися до суду із заявою про встановлення відповідних фактів. а відсутністю у позивача необхідних для видачі свідоцтва про право власності на спадщину документів нотаріус роз`яснив, що необхідно вирішити це питання у судовому порядку. Вказане і змусило позивача звернутися із цією заявою до суду разом із визнанням права власності за ним на спадкове майно.

Позивач до судового засідання не прибув, просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленою про день та час слухання справи належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за відсутності не надав, відзив на позовну заяву не подавав.

Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глушко О.В. у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, просила слухати справу у її відсутність .

Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України.

Враховуючи неявку у судове засідання сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України

Суд, вивчивши заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, в тому числі і спадкову справу, встановив обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 76-82 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , відповідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо запису про смерть № 2 , реєстрація актового запису про смерть 02.07.2022 року за №8 реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 5658.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 прийняв вищевказану квартиру у спадщину після смерті ОСОБА_2 ,оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак свідоцтво про право власності отримати не встиг.

Позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , оскільки більше п`яти років і до дня його смерті проживав з нею однією сім`єю. Весь цей час вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, доходи обох вважали спільними і розпоряджалися коштами щодо спільних витрат, за спільні кошти займалися благоустроїм в квартирі , робили поточний ремонт, сплачували комунальні послуги, купували предмети домашнього побуту, несли інші витрати. Фактично виконували всі права та обов`язки подружжя та не вважали, що відсутність реєстрації шлюбу є перешкодою для створення сім`ї. Позивач займався похованням ОСОБА_2 та поніс всі витрати пов`язані з цим.

Позивач є спадкоємцем четвертої черги спадкування, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини відповідно до ст. 1264 ЦК України.

Як вбачається з копії спадкової справи № 21/2024 після померлої ОСОБА_2 спадкоємців попередніх черг спадкування немає.

Спадщину позивач прийняв, бо на день смерті спадкодавця проживав з нею , позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини № 39 від 17.05.2024 року. Однак, в оформленні спадкових прав нотаріусом позивачу було відмовлено та роз`яснено, що для оформлення спадщини та одержання права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , позивачу необхідно підтвердити проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини більше п`яти років.

Отже встановлення даного юридичного факту проживання зі спадкодавцем позивачеві необхідно для належного оформлення своїх спадкових прав.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст.293ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно абзацу 1 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, дослідивши та оцінивши у сукупності надані докази в процесі розгляду справи, суд не має сумніву у доведеності сумісного проживання та ведення спільного господарства позивачем та померлим у вказаний позивачем період часу, та доходить висновку, що дана вимога підлягає задоволенню.

Встановивши, що позивач постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та як спадкоємець четвертої черги спадкування за законом у встановлений статтею 1270 ЦК України строк заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подав, тобто є таким, що прийняв спадщину після померлого.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. У даній справі перешкодою була відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії обраний позивачем спосіб захисту є належним, а отже позов в частині визнання права власності на спадкове нерухоме майно також підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141,247, 265, 293, 315 ЦПК України, ст. 1264 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не менше п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

Судові витрати покласти на позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Майстренко О.М.