Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/923/24
Провадження № 2/670/61/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мамаєва В.А.

за участю секретаря судового засідання Кушнір О.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яку позивач прийняв. За заявою ОСОБА_1 відкрито спадкову справу № 295-2017 та він отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,9695 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:004:0102. Окрім цього, померлий за життя успадкував після своєї матері ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 . Проте отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння він не має можливості, так як правовстановлюючі документи відсутні. Саме з цих підстав нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 18.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 15.01.2025 року у справі замінено первісного відповідача - Віньковецьку селищну раду належним відповідачем ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 12.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, у якій зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити, а справу розглядати у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав. Вказував, що ОСОБА_3 не приймав спадщину після смерті ОСОБА_4 , а тому не може бути відповідачем по справі. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.11.2015 року.

Згідно заповіту від 30.03.2015 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Осламівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області Кровіцькою Л.П., зареєстрованого за № 8, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: усе її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом має право заповіла своїм синам ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рівних частинах. Земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯБ № 581616 від 31.07.2006 року заповіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вцілому.

03.02.2016 року приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу заведено спадкову справу № 13-2016 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за заявою ОСОБА_5 . В матеріалах спадкової справи наявна довідка Осламівської сільської ради № 136 відповідно до якої ОСОБА_3 та ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_4 входили до складу її сім`ї. Спадкова справа не містить заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_3 про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_4 . Крім того, реєстрація місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на момент смерті ОСОБА_4 підтверджується також довідкою Осламівського старостинського округу Віньковецької селищної ради від 06.12.2024 року № 474 та копією погосподарської книги Осламівської сільської ради № 4 за 2011-2015 роки за вказаною адресою.

Таким чином, ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_3 відповідно до ст. 1223 ЦК України є спадкоємцями за заповітом після померлої ОСОБА_4 та відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина, яка складалася зокрема із земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0102 площею 0,9695 га та житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , як спадкоємці за заповітом, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , успадкували в рівних частинах по 1/2 частині житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тому ОСОБА_3 , як власник 1/2 частини житлового будинку, є належним відповідачем по вказаній цивільній справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 01.08.2017 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_1 НОМЕР_3 від 03.02.2003 року.

11.12.2017 року приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу заведено спадкову справу № 295-2017 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою ОСОБА_1 . 11.12.2017 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1796, на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,9695 га, кадастровий номер :02:004:0102, яка відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 581678 від 31.07.2006 року належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , який відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкування померлого, згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України (був малолітнім) прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 .

Реалізувати своє право на оформлення спадкових прав на 1/2 частину житлового будинку через органи нотаріату позивач ОСОБА_1 не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, необхідного для оформлення спадкового майна, що підтверджується листом приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Кухарської Л.А. № 263/01-16 від 26.113.2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року (надалі Закон№ 1952-IV) речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року (надалі Інструкція), яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Відповідно до п. 6 Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Право власності ОСОБА_4 на житловий будинок підтверджується: довідкою Осламівського старостинського округу Віньковецької селищної ради № 417 від 01.11.2024 року, згідно якої ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була власником домоволодіння в АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 належало право власності на будинок садибного типу, розташований за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до законодавства, чинного на час його виникнення, а її сини ОСОБА_3 та ОСОБА_3 успадкували після її смерті по 1/2 частині вказаного житлового будинку.

Згідно з експлікацією приміщень до плану будинку садибного типу АДРЕСА_1 , яка міститься в технічному паспорту на вказаний будинок, загальна площа житлового будинку становить 66,4 кв.м., із них житловою площею - 40 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що померлому ОСОБА_3 належало право на 1/2 частину будинку садибного типу по АДРЕСА_1 , що входить до складу спадщини після його смерті, а позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після померлого ОСОБА_3 , але не може отримати спадщину через органи нотаріату через відсутність правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 3 ст. 3 Закону № 1952-IV, ст.ст. 321, 392, 1261, 1268 ЦК України за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу загальною площею будинку 66,4 кв.м., із них житловою площеюа - 40 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 392, 1261, 1268 ЦК України, ст. 3 закону України від «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року, керуючись ст.ст. 12, 81, 265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу, загальною площею 66,4 кв.м., із них житловою площею 40 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повне найменування сторін:

1. Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

2. Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлене 10.04.2025 року.

Суддя В.А. Мамаєв