Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Тесленко Т. В.

за участю секретаря

судового засідання Климченко А. О.,

представника позивача адвоката Похил О. М.,

представника відповідача Гайдари І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Похил О. М., до Головного управління державної податкової служби у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні майном шляхом припинення податкової застави нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні майном шляхом припинення податкової застави нерухомого майна.

Позивач прохав припинити податкову заставу нерухомого майна на нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 32397685, загальною площею 36,6 кв.м. та зобов`язати відповідача вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказане обтяження, стягнути з відповідача понесені ОСОБА_1 судові витрати.

Припинення податкової застави на вказане нерухоме майно потрібне позивачеві для оформлення спадщини.

Ухвалою суду від 14.01.2025 відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 07.02.2025, в якому було оголошено перерву до 06.03.2025.

24.01.2025 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача прохав у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, закрити провадження в справі.

03.02.2025 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач прохала заперечення відповідача проти позову відхилити, а позовні вимоги задовольнити.

Від третьої особи ОСОБА_2 надійшла 04.02.2025 заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити.

24.02.2025 позивач надала суду додаткові пояснення щодо окремого питання.

05.03.2025 представник відповідача надала суду заперечення на додаткові пояснення ОСОБА_3

06.03.2025 сторони не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 06.03.2025 закрито підготовче провадження в справі та призначено її розгляд по суті на 07.04.2025.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Похил О. М. заявлені позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити.

Представник відповідача - Гайдара І. В. позов не визнала та прохала суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а судові витрати покласти на позивача.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак надавала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, прохала задовольнити (а.с.57).

Суд, заслухавши учасників процесу, розглянувши та дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Полтава, Полтавської області помер батько позивача ОСОБА_4 , про що Кобеляцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 27.06.2023 складено відповідний актовий запис за № 270.

Після його смерті залишилось спадкове майно, яке, крім іншого успадкованого позивачем, складається з нежитлової будівлі складу №4, А загальною площею 834, 6 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1 , на орендованій земельній ділянці площею 0,1312 га., кадастровий номер :01:001:1977, та належного спадкодавцеві відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого 17.12.2010 відповідно до рішення виконкому Орлицької сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 20.10.2010, зареєстрованого в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно.

Спадкоємцем за законом після померлого є його донька - ОСОБА_1 . Її мати ОСОБА_2 як дружина покійного відмовилася від належної їй 1/2 частки на користь доньки, про що у визначеному законом порядку подала нотаріусу відповідну заяву. Інших спадкоємців у покійного немає. Тому позивач є єдиним спадкоємцем за законом зазначеного майна померлого.

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 , прийнявши спадщину, та отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на інше успадковане майно, звернулася до приватного нотаріуса Кобеляцького районного нотаріального округу Полтавської області Чернявського Ю. В. з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище нежитлову будівлю складу АДРЕСА_2 , загальною площею 834, 6 кв.м.

Однак, листом № 169/02-14 від 17.05.2024 нотаріусом повідомлено, що в єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно знайдено запис про податкову заставу, заборону відчужувати, нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , боржник ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , обтяжувач: Головне управління ДПС у Полтавській області. Тому для подальшого вирішення рекомендував звернутися до Головного управління ДПС у Полтавській області.

21 травня 2024 року позивач із заявою про усунення порушень прав власника об`єкта нерухомого майна звернулася до уповноваженої особи ГУ ДПС у Полтавській області, в якій (знаючи про відсутність у покійного будь-яких податкових боргів) просила усунути допущені порушення, а також надати їй копію акту опису №60/16-31-51-10-23 від 24.07.2020, на зазначене майно.

Листом №17907/6/16-31-13-06-06 від 05.06.2024 ГУ ДПС у Полтавській області їй було повідомлено, що згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України у покійного батька будь-яка заборгованість зі сплати платежів відсутня, тому будь-які заходи, в тому числі й внесення майна в податкову заставу до нього не застосовувались.

ОСОБА_1 повторно звернулася до нотаріуса задля оформлення спадщини, але він підтвердив наявність запису про податкову заставу, заборону відчужувати, нежитлову будівлю, через що оформлення спадщини є неможливим. Вона повторно за телефоном, що вказаний в листі відповіді податкового органу звернулася до ГУ ДПС у Полтавській області з проханням зняти податкову заставу та заборону відчужувати, нежитлову будівлю. Однак, їй повідомили, що заставу було накладено помилково, через наявність боржника з таким самим іменем, по батькові та прізвищем, як у її батька, та пообіцяли найближчим часом вирішити питання, порушене в зверненні позивача.

26 вересня 2024 року позивач знову звернулася до податкового органу, та для звернення до суду, прохала надати акт опису майна, який був підставою для прийняття відповідного рішення про податкову заставу. Листом від 10 жовтня 2024 року № 28855/6/16-31-13-06-07 їй повідомлено, що вказаний акт не має відношення до її покійного батька, тому відмовлено в його наданні.

В середині листопада 2024 року позивачу зателефонували з податкової та повідомили, що буде знято податкову заставу та заборону відчужувати, нежитлову будівлю, належну її покійному батькові.

15 листопада 2025 року ОСОБА_1 самостійно отримала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, де в спеціальному розділі значиться запис про обтяження належного її покійному батькові нерухомого майна.

Все зазначене підтверджується наданими позивачем доказами, які є у справі.

Через те, що відповідачем було накладено податкову заставу та заборону відчужувати належне батькові позивача майно, остання не має можливості оформити свої спадкові права на нього, здійснити його державну реєстрацію, через що її право власності не визнається іншими особами. Такими протиправними й незаконними діями відповідача створено перешкоди які порушують її права на вільне володіння цим нерухомим майном, через що вона змушена звернутися до суду із відповідним позовом.

Представник відповідача у відзиві на позов вказував, що в свідоцтві про право власності на нерухоме майно, яке додане позивачем до справи, за адресою: АДРЕСА_1 в зазначена площа 834,6 кв.м., власник ОСОБА_4 без відомостей про код РНОКПП, а в довідці наданій нотаріусом по цій же адресі зазначена площа нерухомого майна становить 36.6 кв.м., власником якої є ОСОБА_4 із РНОКПП НОМЕР_2 .

З`ясувати власником якого майна був ОСОБА_4 - батько позивача є неможливим, оскільки в матеріалах справи відсутній договір купівлі-продажу цього майна, при цьому до матеріалів справи додано лише договір оренди на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 в площею 0,1312 га, що підтверджує виключно право користування земельною ділянкою.

Представник відповідача вказує, що за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) обліковується податкова заборгованість, яка виникла за рахунок несплати нарахованих сум грошових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Керуючись статтею 59 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), 11.02.2019 в автоматичному режимі сформована податкова вимога № 2129-51/1613 на загальну суму 27 878,40 грн. та винесено рішення про опис майна у податкову заставу від 11.02.2019 № 32/16-31-51-17-36. Ці документи направлені боржнику засобами поштового зв`язку. Повідомлення про вручення повернуто з позначкою «вручено» 22.02.2019. З метою забезпечення виконання платником податків своїх зобов`язань, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (п.88.1 ст.88 ПКУ). Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг (п.89.3 ст.89 ПКУ).

Відповідно ст. 89 Кодексу право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання та поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває у його власності. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.89.3 ст.89 Кодексу).

На підставі рішення про опис майна у податкову заставу та на підставі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно складено акт опису майна від 24.07.2020 № 60/16-31-51-10-23, згідно з яким в податкову заставу описано в тому числі, нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,6 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32397685).

29.07.2020 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено реєстраційний запис про реєстрацію обтяження активів платника згідно з актом опису № 60/16-31-51-10-23 від 24.07.2020. Акт опису майна складено в двох примірниках, дані документи направлені боржнику засобами поштового зв`язку. Повідомлення про вручення повернуто з позначкою «вручено» 18.08.2020.

Право податкової застави належним чином зареєстроване, що підтверджується витягами про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав обтяження нерухомого майна.

Згідно з даними інформаційнокомунікаційної системи ДПС України по території обслуговування ГУ ДПС у Полтавській області станом на 16.01.2025 по ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) обліковується податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Через наявність у платника податків податкового боргу та реєстрацією в Державному реєстрі обтяжень речових прав на нерухоме майно, акту опису, згідно до яких в податкову заставу внесено зазначене майно, Головне управління ДПС у Полтавській області на цей час не має законних підстав припинити обтяження та вилучити з податкової застави нерухоме майно. Згідно з даними інформаційнокомунікаційної системи ДПС України по території обслуговування ГУ ДПС у Полтавській області станом на 16.01.2025 по ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) заборгованість зі сплати податків і зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відсутня.

Заходи по стягненню заборгованості не вживалися, акти опису не складалися та майно в податкову заставу не вносилось. Як вбачається з матеріалів справи відомості надані Позивачем стосуються ОСОБА_4 з РНОКПП НОМЕР_3 за яким відсутня заборгованість зі сплати податків і зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та не вживалися заходи по стягненню заборгованості, акт опису майна не складався та майно в податкову заставу не вносилось, а дані внесені в акт опису майна за № 60/16-31-51-10-23 від 24.07.2020 стосуються ОСОБА_4 з РНОКПП НОМЕР_2 , по якому внесено в податкову заставу нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,6 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32397685).

Тому, представник відповідача прохав у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Полтавській області відмовити в повному обсязі. Закрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Полтавській області про усунення перешкод в користуванні майном шляхом припинення податкової застави нерухомого майна, відповідно до ст.255 ЦПК України, а саме якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, бо з огляду на зміст позовних вимог та характер спірних правовідносин (зобов`язання контролюючий орган вчинити дії), спір не має ознак спору, на який поширюється цивільна юрисдикція.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що у відзиві відповідач без додання будь-яких доказів виклав суперечливі та довільно трактовані міркування з посиланням на нібито наявну в нього інформацію, з якої випливає, що за іншим ОСОБА_4 з РНОКПП НОМЕР_2 , а не її покійним батьком, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32397685) обліковується зазначене нерухоме майно. Задля спростування таких доводів позивач у Кобеляцькій міській раді отримала довідку № 13 від 06.02.2025 року про те, що ОСОБА_4 з РНОКПП НОМЕР_2 в 2019-2020 роках в селі Орлик не проживав та нерухомого майна не мав, а будівля, на яку накладено податкову заставу, належить саме її батькові ОСОБА_4 з РНОКПП НОМЕР_3 (а.с.79).

ОСОБА_1 вважає, що твердження відповідача про те, що податкова застава на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32397685) стосувалось іншого ОСОБА_4 , а не її батька є безпідставним, оскільки вказане нерухоме майно за цією адресою належить саме її батькові. Тому прохала заперечення відповідача проти її позову відхилити, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У запереченні на додаткові пояснення позивача у справі, відповідач зазначає, що за даними з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за батьком позивача ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) було наявне майно, а саме земельна ділянка площею 0,1312 га за адресою : АДРЕСА_1 , а також нежитлові приміщення цілісного майнового комплексу птахарні за адресою: АДРЕСА_3 . За ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) була зареєстрована саме нежитлова будівля загальною площею 36.6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Тому, наголошується та тому, що нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,6 кв. м. відповідно до інформації наданої з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта належало ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а не батькові позивача.

Взявши до уваги надані сторонами пояснення, суд вважає, що предметом спору у цій справі є усунення перешкод у користуванні майном шляхом припинення податкової застави, зокрема на підставі статті 391 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 14.1.155 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Статтею 93 Податкового Кодексу України визначено підстави звільнення майна з податкової застави. Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Отже, підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном (Аналогічна правова позиція викладена в п.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі №924/1220/17).

Тому, власник має право за своєю волею визначати фактичну та юридичну долю речі. Ураховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, яке знаходиться у податковій заставі і такі обставини мають триваючий характер, вони перешкоджають їй на свій розсуд розпоряджатися власним майном.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний спосіб слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Отже ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Враховуючи викладене, позивач вважає, що обрала належний спосіб захисту порушеного права саме шляхом припинення податкової застави вказаного нерухомого майна.

Майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті (пункти 93.1, 93.2 статті 93 ПК України).

Податкова застава є способом забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом. Право податкової застави виникає згідно з ПК України та не потребує письмового оформлення. Підставою виникнення податкової застави є несплата у строки, встановлені ПК України, сум грошових зобов`язань. Податкова застава виникає з дня виникнення у платника податків податкового боргу з грошових зобов`язань. При виникненні права податкової застави майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків. У зв`язку з цим, закон передбачає оформлення майна, на яке поширюється право податкової застави, актом опису, яке здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу. При цьому у разі збільшення суми податкового боргу до початку складання акта опису майна у податкову заставу такий акт складається до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків.

Отже, приписи статті 93 ПК України не можна застосовувати у контексті спірних правовідносин, оскільки ні позивач, як спадкоємиця, ні її покійний батько не є боржниками, щодо яких передбачені у вказаній нормі права випадки можливості звільнення майна з податкової застави. До того ж накладаючи податкову заставу на згадане вище майно - відповідач не дослідив тих обставин справи, що спадкодавець немає жодних податкових боргів. Щодо нього не виносилося ніяких рішень, які б потрібно було оскаржувати в адміністративному порядку.

Крім того, частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином з одного боку ОСОБА_1 успадкувавши це майно не можу належним чином реалізувати права власника, а з іншого, майно, яке перебуває в податковій заставі, не може бути спрямоване на погашення будь якого боргу через його відсутність. Тобто, жодна особа не може вчинити дій щодо розпорядження цим майном. Також в Податковому кодексі України не передбачено право власника нерухомого майна щодо автоматичного звільнення майна з податкової застави зареєстрованого на підставі відповідного рішення яке не має жодного відношення до власника цього майна. Прямо це питання також не регулюється будь-якими іншими нормами законодавства України.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача, які є підтвердженими в судовому засіданні.

Тому потрібно припинити податкову заставу нерухомого майна, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.07.2020, номер запису про обтяження: 37531811, на підставі Акту опису майна №60/16-31-51-10-23, виданого Головним управлінням ДПС у Полтавській області 24.07.2020, а саме нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 32397685, загальною площею 36,6 кв. м.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області (36000, Полтава, вул. Європейська, 4, ) вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис щодо встановлення обтяження 29.07.2020, номер запису про обтяження: 37531811, на підставі Акту опису майна №60/16-31-51-10-23, виданого Головним управлінням ДПС у Полтавській області 24.07.2020, а саме, нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 32397685, загальною площею 36,6 кв. м.

В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (36000, Полтава, вул. Європейська, 4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211, 20 (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп) грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст.15, 16, 316, 319, 321, 328, 391,1268,1296 ЦК України; ст. ст. 14, 55, 89, 92, 93 ПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Похил О. М. до Головного управління державної податкової служби у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні майном шляхом припинення податкової застави нерухомого майна, - задовольнити.

Припинити податкову заставу нерухомого майна, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.07.2020, номер запису про обтяження: 37531811, на підставі Акту опису майна №60/16-31-51-10-23, виданого Головним управлінням ДПС у Полтавській області 24.07.2020, а саме нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 32397685, загальною площею 36,6 кв. м.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області (36000, Полтава, вул. Європейська, 4, ) вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис щодо встановлення обтяження 29.07.2020, номер запису про обтяження: 37531811, на підставі Акту опису майна №60/16-31-51-10-23, виданого Головним управлінням ДПС у Полтавській області 24.07.2020, а саме, нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 32397685, загальною площею 36,6 кв. м.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (36000, Полтава, вул. Європейська, 4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211, 20 (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп) грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

10.04.2025 складено повне судове рішення.

Суддя