Справа № 444/236/25
Провадження № 2/444/644/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова ГІ

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справуза ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)про визнання права власності на житловий будинок як майно колишнього колгоспного типу двору в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд із позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)про визнання права власності на житловий будинок як майно колишнього колгоспного типу двору в порядку спадкування за заповітом. Просить суд визнати за нею - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею площею 46,6 м2, житловою площею 18,2 м2, допоміжна площа 28,4 м2, з господарськими будівлями та спорудами, з яких:

- право власності на 1/3 частину даного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд належних ОСОБА_2 як члену колишнього колгоспного типу двору;

- право власності на 1/3 частину даного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд належну ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , як голові та члену колишнього колгоспного типу двору, після смерті якого ОСОБА_2 спадщину за законом фактично прийняла, а юридично не оформила;

- право власності на 1/3 частину даного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд належну ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , як члену колишнього колгоспного типу двору, після смерті якого ОСОБА_2 спадщину за законом фактично прийняла, а юридично не оформила,

з підстав зазначених у позові.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 22.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору по суті покладаються на думку суду.

Крім того, на адресу суду надійшли належним чином завірені копії спадкових справ, які витребовувалися судом із Жовківської державної нотаріальної контори.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Нова Скварява, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 03 березня 1998 року.

З свідоцтва про право особистої власності на будівлі, яке видане виконкомом Туринківської сільської ради 15 травня 1987 року згідно рішення Нестеровського райвиконкому № 87 від 16 квітня 1987 року та записаного 18 травня 1987 року в реєстрову книгу за № 208, копію якого додаю (а.с.18), вбачається, що будинок АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 .

З довідки № 4789, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» року 09 вересня 2024 року, вбачається, що в КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Туринківської сільської ради 15 травня 1987 року згідно рішення Нестеровського райвиконкому № 87 від 16 квітня 1987 року та записано 18 травня 1987 року в реєстрову книгу за реєстраційним № 208.

Дублікат свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок не видавався.

Згідно нового адміністративно-територіального устрою України село Туринка належить до Жовківської територіальної громади Львівського району Львівської області.

Викладеним у виписці з погосподарської книги № 9 Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області станом на 30.06.1990 року № 1048, яка видана Туринківським старостинським округом № 14 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 24 вересня 2024 року, стверджується, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області, тип господарства станом на 30.06.1990 року колгоспний, станом на 30.06.1990 року були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , 1923 року народження, голова колгоспного двору, ОСОБА_2 , 1930 року народження, сестра та ОСОБА_4 , 1958 року народження, племінник.

З довідки № 227, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 21 березня 2023 року, вбачається, що станом на 30 червня 1990 року в АДРЕСА_1 членами колгоспного двору були: ОСОБА_3 , 1923 року народження, голова колгоспного двору, ОСОБА_2 , 1930 року народження, сестра, ОСОБА_4 , 1958 року народження, племінник.

З виписки з погосподарської книги № 9 Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області станом на 15.04.1991 року № 1049, яка видана Туринківським старостинським округом № 14 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 24 вересня 2024 року, вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , тип господарства станом на 15.04.1991 року колгоспний, станом на 15.04.1991 року були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , 1923 року народження, голова колгоспного двору, ОСОБА_2 , 1930 року народження, сестра, ОСОБА_4 , 1958 року народження, племінник.

Згідно ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Виходячи з даних, так як будинок станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору за адресою: АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 , а членами двору ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , які не втратили право на частку в майні двору станом на 15.04.1991 року, враховуючи рівність часток усіх членів двору, то відповідно їм належало кожному по 1/3 частині даного будинку (двору).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в Книзі реєстрації смертей 12 грудня 2008 року було зроблено відповідний актовий запис за № 53, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 12 грудня 2008 року.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в Книзі реєстрації смертей 15 січня 2009 року було зроблено відповідний актовий запис за № 06, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 15 січня 2009 року.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 03 жовтня 2022 року було складено відповідний актовий запис за № 204, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 , яке видане старостою Новоскварявського старостинського округу № 11 Струс С. Д. Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 03 жовтня 2022 року.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

А тому після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їм майно.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

З довідки № 1042, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 24 вересня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_4 на час смерті, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 .

Викладеним у довідці № 1041, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 24 вересня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_3 на час смерті, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 .

Заповіт від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не посвідчувався ні в сільській раді, ні нотаріусом.

Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Так як заповіт від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не посвідчувався, а тому спадкування після їх смерті відбувається за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Факт прийняття спадщини за законом ОСОБА_2 після смерті сина, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видане Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області 25 лютого 2010 року та зареєстроване в реєстрі за № 503, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку площею 1,67 га, що перебуває у власності ТзОВ «Туринка», Жовківського району Львівської області і належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Жовківською райдержадміністрацією 15 грудня 2009 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 24 грудня 2009 року за № 5430.

З даного свідоцтва про право на спадщину за законом вбачаться, що після смерті ОСОБА_4 було зареєстровано спадкову справу № 98/2010.

Крім того, прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується викладеним у довідці № 1044, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 24 вересня 2024 року, а саме, що ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала разом із своїм рідним сином, ОСОБА_4 , станом на день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою АДРЕСА_1 та вела з ним спільне господарство, а також копією спадкової справи.

З довідки № 1047, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 24 вересня 2024 року, вбачається, що на день смерті громадянина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в АДРЕСА_1 , мав такий склад сім`ї: ОСОБА_2 , 1930 року народження, та ОСОБА_3 , 1923 року народження.

Факт прийняття спадщини за законом ОСОБА_2 після смерті рідного брата, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видане Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області 25 лютого 2010 року та зареєстроване в реєстрі за № 504, та копією спадково ї справи № 99/2010. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку площею 1,16 га, що перебуває у власності ТзОВ «Туринка», Жовківського району Львівської області і належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Жовківською райдержадміністрацією 15 грудня 2009 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 24 грудня 2009 року за № 5431.

З даного свідоцтва про право на спадщину за законом вбачаться, що після смерті ОСОБА_3 було зареєстровано спадкову справу № 99/2010.

Крім того прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується викладеним у довідці № 1043, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 24 вересня 2024 року, а саме, що ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала разом із своїм рідним братом, ОСОБА_3 , станом на день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 та вела з ним спільне господарство.

З довідки № 1045, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 24 вересня 2024 року, вбачається, що на день смерті громадянина ОСОБА_3 , який пормер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в АДРЕСА_1 , мав такий склад сім`ї: ОСОБА_2 , 1930 року народження.

Тобто, інших спадкоємців, осіб, які б мали право на обов`язову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 та прийняли таку внаслідок спільного із ним проживання на день його смерті окрім ОСОБА_2 не було.

З норм Цивільного кодексу України випливає, що спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

З архівної довідки № В-15, виданої 06 березня 2023 року Центральним державним історичним архівом України м. Львів, вбачається, що у фонді 201 «Греко-католицької митрополичної консисторії, м. Львів», в метричній книзі греко-католицької парафії с. Туринки, повіт Жовква, Львівського воєводства, із записами про народження за 1906-1945 року виявлено запис про народження під № 65 за 1923 рік: ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ) народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , хрещений 13 серпня 1923 року, буд. № 148; греко-католицького віросповідання. Батько ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), син ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), дівоче ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 , господарів з Туринки, нар. ІНФОРМАЦІЯ_7 , матір ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), донька ОСОБА_15 і ОСОБА_16 ( ОСОБА_16 ), дівоче ОСОБА_17 , господарів з Туринки, нар. ІНФОРМАЦІЯ_8 .

З архівної довідки № В-15, виданої 06 березня 2023 року Центральним державним історичним архівом України м. Львів вбачається, що у фонді 201 «Греко-католицька митрополична консисторія, м. Львів», в метричній книзі греко-католицької парафії с. Туринки, повіт Жовква, Львівського воєводства, із записами про народження за 1906-1945 року виявлено запис про народження під № 65 за 1923 рік: ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ) народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , хрещений 13 серпня 1923 року, буд. № 148; греко-католицького віросповідання. Батько ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), син ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), дівоче ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 , господарів з Туринки, нар. ІНФОРМАЦІЯ_7 , матір ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), донька ОСОБА_15 і ОСОБА_16 ( ОСОБА_16 ), дівоче ОСОБА_17 , господарів з Туринки, нар. ІНФОРМАЦІЯ_8 .

З архівної довідки № В-14, виданої 06 березня 2023 року Центральним державним історичним архівом України м. Львів вбачається, що у фонді 201 «Греко-католицька митрополична консисторія, м. Львів», в метричній книзі греко-католицької парафії с. Туринки, повіт Жовква, Львівського воєводства, із записами про народження за 1906-1945 року виявлено запис про народження під № 6 за 1930 рік: ОСОБА_2 ( ОСОБА_18 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , хрещена 02 лютого 1930 року, буд. № 148; греко-католицьке віросповідання. Батько ОСОБА_6 , син ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , дівоче ОСОБА_11 , місцевих селян, нар. 28.06.1894 року, матір ОСОБА_13 , донька ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , дівоче ОСОБА_17 , місцевих селян, нар. ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Даними документами також підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були рідними братом та сестрою.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, в тому числі і на майно, яке нею фактично прийнято, але юридично не оформлене після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

З довідки № 1040, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 24 вересня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_2 на час смерті, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1 .

Викладеним у довідці № 1046, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 24 вересня 2024 року, стверджується, що на день смерті громадянки ОСОБА_2 , яка пормерла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 , мала такий склад сім`ї ОСОБА_2 , 1930 року народження.

Тобто, ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована та проживала одна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Із заповіту, який 27 квітня 2012 року посвідчений Скоропад Марією Ярославівною, секретарем виконкому Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 18, копію якого є в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде належати їй на час смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 , тобто позивачу.

Заповіт заповідачем не змінювався і не скасовувався, що підтверджується записом старости від 21 березня 2023 року.

Тобто ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Позивач, ОСОБА_1 , в шестимісячний строк після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 27 березня 2023 року звернулася в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Протягом цього строку вона не відмовлялася від прийняття спадщини.

Тобто позивач, ОСОБА_1 , прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 , враховуючи норму ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки звернулася в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, протягом цього строку не відмовилася від прийняття спадщини.

Внаслідок її звернення у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області 27 березня 2023 року після смерті ОСОБА_2 було зареєстровано спадкову справу № 116/2023, номер у Спадковому реєстрі 70445334, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71935436 від 27 березня 2023 року та копією цієї спадкової справи.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2023 року ОСОБА_19 , державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області, видані мені, ОСОБА_1 , свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , 1930 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

1)серії НОМЕР_6 , яке зареєстроване в реєстрі за № 1057, копію якого додаю (додаток № 26 до позовної заяви), спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 1,0267 га, що розташована на території Туринківської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлій на підставі Розпорядження Жовківської райдержадміністрації Львівської області від 23 травня 2016 року за № 321, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 15 червня 2016 року за № 15026994, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27, кадастровий номер землі :02:000:0145;

2)серії НСМ № 392298, яке зареєстроване в реєстрі за № 1058, копію якого додаю (додаток № 27 до позовної заяви), спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,3502 га, що розташована на території Туринківської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлій на підставі Розпорядження Жовківської райдержадміністрації Львівської області від 23 травня 2016 року за № 321, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 14 червня 2016 року за № 15024650, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27, кадастровий номер землі: :33:000:0315;

3)серії НСМ № 392299, яке зареєстроване в реєстрі за № 1059, копію якого додаю (додаток № 28 до позовної заяви), спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 1,4861 га., що розташована на території Туринківської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлій на підставі Розпорядження Жовківської райдержадміністрації Львівської області від 11 квітня 2016 року за № 217, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 06 червня 2016 року за № 14907406, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27, кадастровий номер землі :04:000:0084;

4)серії НСМ № 392300, яке зареєстроване в реєстрі за № 1060, копію якого додаю (додаток № 29 до позовної заяви), спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,4350 га., що розташована на території Туринківської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлій на підставі Розпорядження Жовківської райдержадміністрації Львівської області від 11 квітня 2016 року за № 217, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 06 червня 2016 року за № 14905592, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27, кадастровий номер землі :35:000:0084;

5)серії НСР № 238001, яке зареєстроване в реєстрі за № 1061, копію якого додаю (додаток № 30 до позовної заяви), спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,5903 га., що розташована на території Туринківської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлій на підставі Розпорядження Жовківської райдержадміністрації Львівської області від 11 квітня 2016 року за № 217, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 06 червня 2016 року за № 14905056, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27, кадастровий номер землі :02:000:0016;

6)серії НСР № 238002, яке зареєстроване в реєстрі за № 1062, копію якого додаю (додаток № 31 до позовної заяви), спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,2931 га., що розташована на території Туринківської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлій на підставі Розпорядження Жовківської райдержадміністрації Львівської області від 11 квітня 2016 року за № 217, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 06 червня 2016 року за № 14904305, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27, кадастровий номер землі :33:000:0234.

Позивач є власником зазначених вище земельних ділянок, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 351487022, № 351487411, № 351487905, № 351488426, № 351488882, № 351489312, які 23 жовтня 2023 року сформовано ОСОБА_19 , Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області, копію яких додано нею до позовної заяви.

Однак, постановою № 751/01-16 від 17 жовтня 2023 року Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовила їй, ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підстав недотримання п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», так як нею надано свідоцтво про право власності на будинок, з якого вбачається, що господарство в АДРЕСА_1 , відносилося до колгоспного типу двору, головою якого був ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті якого ОСОБА_2 , спадщину фактично прийняла, а юридично не оформила. Членами двору були інші особи, що видно з постанови № 751/01-16 від 17 жовтня 2023 року Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відмову у вчиненні нотаріальної дії .

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином право власності на колгоспний двір (житловий будинок) АДРЕСА_1 було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства в погосподарській книзі Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, ідентифікатора об`єкта будівництва, виготовлених Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», а також з довідки-характеристики № 4790, яка видана 09 вересня 2024 року Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», копії яких є в матеріалах справи, вбачається, що рік побудови житлового будинку 1935, загальна площа житлового будинку 46,6 м2, житлова площа 18,2 м2, допоміжні приміщення: коридор, площею 5,1 м2, кладова, площею 5,4 м2,кухня, площею 17,9 м2, разом допоміжна площа 28,4 м2.

При будинку є господарські будівлі: два сараї та споруди: огорожа, ворота та колодязь.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто, судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла після її смерті спадщину, враховуючи норму ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки звернулася в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, протягом цього строку не відмовилася від прийняття спадщини.

Вона єдиний спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, і прийняли таку внаслідок звернення до нотаріуса чи внаслідок спільного постійного проживання зі спадкодавцем немає.

Факт прийняття спадщини підтверджується виданими позивачу нотаріусом свідоцтвами про право на спадщину за заповітом.

Так як ОСОБА_2 належала право на 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 як члену колгоспного типу двору, крім того нею фактично успадковано за законом, але юридично не оформлено права власності на 1/3 частину даного житлового будинку після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка належала йому як голові колишнього колгоспного типу двору, а також фактично успадковано за законом, але юридично не оформлено права власності на 1/3 частину даного житлового будинку після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка належала йому як члену колишнього колгоспного типу двору, а тому позивача право на спадкування даного майна підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачем, ОСОБА_1 , права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею площею 46,6 м2, житловою площею 18,2 м2, допоміжна площа 28,4 м2, з господарськими будівлями та спорудами, з яких:

- право власності на 1/3 частину даного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд належних ОСОБА_2 як члену колишнього колгоспного типу двору;

- право власності на 1/3 частину даного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд належну ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , як голові та члену колишнього колгоспного типу двору, після смерті якого ОСОБА_2 спадщину за законом фактично прийняла, а юридично не оформила;

- право власності на 1/3 частину даного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд належну ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , як члену колишнього колгоспного типу двору, після смерті якого ОСОБА_2 спадщину за законом фактично прийняла, а юридично не оформила.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 03 квітня 2025 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.