ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
Рішення

Іменем України

10 квітня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Беленчук Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

встановив:

09 січня 2025 року представниця позивача звернулася з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог стверджувала, що 17.01.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76119547.

Відповідно до умов укладеного договору кредитодавець надав позичальникові кредит у сумі 9 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, на умовах та у порядку, визначені договором. Договором визначено термін повернення відповідачем кредиту та нарахованих процентів, однак у вказаний термін відповідач кредитні кошти не повернув, проценти не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого позивач набув право вимоги заборгованості за договором позики № 76119547 від 17.01.2024. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором позики в сумі 31 275,00 грн., з яких: 9 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 22 275,00 грн. - заборгованість за відсотками.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступника первісного кредитора.

02.01.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» таОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7433645.

Відповідно до умов укладеного договору кредитодавець надав позичальникові кредит у сумі 12 400,00 грн. (хоча в тексті договору зазначено 10 400 гривень), а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, на умовах та у порядку, визначені договором. Договором визначено термін повернення відповідачем кредиту та нарахованих процентів, однак у вказаний термін відповідач кредитні кошти не повернув, проценти не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

27.09.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27092024, відповідно до якого позивач набув право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 7433645 від 02.01.2024. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором позики в сумі 45 136,00 грн., з яких: 12 400,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу ( при цьому, згідно доданих документів, заборгованість за договором по тілу кредиту - 10 400 гривень); 37 736,00 грн. - заборгованість за відсотками.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступника.

27.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 42588-01/2024.

Відповідно до умов укладеного договору кредитодавець надав позичальникові кредит у сумі 10 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, на умовах та у порядку, визначені договором. Договором визначено термін повернення відповідачем кредиту та нарахованих процентів, однак у вказаний термін відповідач кредитні кошти не повернув, проценти не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

20.06.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20062024, відповідно до якого позивач набув право вимоги заборгованості за кредитним договором № 42588-01/2024 від 27.01.2024.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в сумі 40 000,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 30 000,00 грн. - заборгованість за відсотками.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступника.

03.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 03031-01/2024.

Відповідно до умов укладеного договору кредитодавець надав позичальникові кредит у сумі 15 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, на умовах та у порядку, визначені договором. Договором визначено термін повернення відповідачем кредиту та нарахованих процентів, однак у вказаний термін відповідач кредитні кошти не повернув, проценти не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24052024, відповідно до якого позивач набув право вимоги заборгованості за кредитним договором № 03031-01/2024 від 03.01.2024.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в сумі 60 000,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 45 000,00 грн. - заборгованість за відсотками.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступника.

19.01.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 16537-01/2024.

Відповідно до умов укладеного договору кредитодавець надав позичальникові кредит у сумі 12 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, на умовах та у порядку, визначені договором. Договором визначено термін повернення відповідачем кредиту та нарахованих процентів, однак у вказаний термін відповідач кредитні кошти не повернув, проценти не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

24.06.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24062024, відповідно до якого позивач набув право вимоги заборгованості за кредитним договором № 16537-01/2024 від 19.01.2024. Відповідно до витягу з Реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в сумі 42 000,00 грн., з яких: 12 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 30 000,00 грн. - заборгованість за відсотками.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як нового кредитора.

З урахуванням викладеного, позивач, діючи через свого уповноваженого представника, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 76119547 від 17.01.2024 у сумі 31 275,00 грн., за кредитним договором № 7433645 від 02.01.2024 у сумі 45 136,00 грн., за кредитним договором № 42588-01/2024 від 27.01.2024 у сумі 40 000,00 грн., за кредитним договором № 03031-01/2024 від 03.01.2024 у сумі 60 000,00 грн., за кредитним договором № 16537-01/2024 від 19.01.2024 у сумі 42 000,00 грн., а також судові витрати в сумі 3 276,17 грн. - сплачений судовий збір, 1 514 гривень - витрати пов`язані з витребування доказів, огляду їх за місцем знаходження та забезпеченням доказів.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, вирішено проводити судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

05 лютого 2025 року відповідачем з використанням системи «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву (а. с. 114-118 т. 1).

За змістом відзиву, відповідач визнає позовні вимоги частково, а саме:

1. За кредитним договором № 76119547 від 17.01.2024 року в сумі 9 000 грн. тіла кредиту та 2 025 грн. відсотків за користування кредитом, згідно індивідуально погоджених умов кредитування за Додатком №1 до кредитного договору;

2. За кредитним договором № 42588-01/2024 від 27.04.2024 року в сумі 10 000 грн. тіла кредиту та 12 000 грн. відсотків за користування кредитом;

3. За кредитним договором № 03031-01/2024 року від 03.01.2024 року в сумі 15 000 грн. тіла кредиту та 18 000 грн. відсотків за користування кредитом протягом 120 днів кредитування;

4. За кредитним договором № 16537-01/2024 року від 19.01.2024 року в сумі 12 000 грн. тіла кредиту та 10 800 грн. відсотків за користування кредитом протягом 120 днів кредитування.

Також відповідач стверджує, нарахування відсотків за ст. 1048 ЦК України є неправомірним, а в період карантинних обмежень та дії воєнного стану застосування положень ст. 625 ЦКУ є незаконним.

Згідно тверджень відповідача, що з дати набрання чинності Законом України № 3498-ІХ застосуванню підлягає процентна ставка у розмірі 1 % щоденно від суми заборгованості.

10 лютого 2025 року представницею позивача з використанням системи «Електронний суд» подана відповідь на відзив (а. с. 136-148 т. 1), відповідно до якої просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі зазначивши, що укладення договорів було здійснено в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) Товариства.

У розрахунках заборгованості наданих первісним кредитором відображено порядок нарахування відсотків, який було здійснено у відповідності до умов Договорів та додатків до них.

Крім цього зазначає, що перехід права вимоги за Договором позики від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законним та таким, що відповідає законодавству, підтверджується Договором факторингу та додатками нього.

28 лютого 2025 року відповідачем з використанням системи «Електронний суд» подані додаткові пояснення (а. с. 2-6 т. 2).

За змістом додаткових пояснень, відповідач також визнає позовні вимоги частково, а саме:

1.За договором № 76119547 від 17.01.2024 року в сумі 11 025 грн., з яких 9 000 грн. тіла кредиту та 2 025 грн. відсотків за користування кредитом, згідно індивідуально погоджених умов кредитування за Додатком №1 до кредитного договору;

2. За кредитним договором № 42588-01/2024 від 27.04.2024 року в сумі 22 000 грн., з яких 10 000 грн. тіла кредиту та 12 000 грн. відсотків за користування кредитом;

3. За кредитним договором № 03031-01/2024 року від 03.01.2024 року в сумі 33 000 грн., з яких 15 000 грн. тіла кредиту та 18 000 грн. відсотків за користування кредитом протягом 120 днів кредитування, з розрахунку: 15 000 грн. (тіло кредиту) * 1 % = 150 грн. - відсотків в день.

150 грн. (відсотків в день) * 120 днів (строк кредитування) = 18 000 грн. - відсотків за 120 днів кредитування;

4. За кредитним договором № 16537-01/2024 року від 19.01.2024 року в сумі 26 400 грн., з яких 12 000 грн. тіла кредиту та 14 400 грн. відсотків за користування кредитом протягом 120 днів кредитування, з урахування: 12 000 грн. (тіло кредиту) * 1 % = 120 грн. - відсотків в день.

120 грн. (відсотків в день) * 120 днів (строк кредитування) = 14 400 грн. - відсотків за 120 днів кредитування.

Також відповідач стверджує, що при вирішенні питання нарахування заборгованості по процентам за користування грошовими коштами, застосуванню підлягає максимальний розмір процентної ставки, визначений Законом України «Про споживче кредитування».

18.02.2025 року за клопотанням представниці позивача, ухвалою суду було витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: - інформацію, чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжну картку НОМЕР_2 ; - виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за період з 17.01.2024 по 20.01.2024 з відображенням часу зарахування коштів, призначення платежу та відправника коштів; - інформацію, щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою НОМЕР_2 за період з 17.01.2024 по 20.01.2024; - інформацію, чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

А також, витребувано у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»: - інформацію, чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжну картку НОМЕР_4; - виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за період з 02.01.2024 по 30.01.2024 з відображенням часу зарахування коштів, призначення платежу та відправника коштів; - інформацію, щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою НОМЕР_4 за період з 02.01.2024 по 30.01.2024; - інформацію, чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

На виконання ухвали суду про витребування доказів, витребувані докази були надані АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК», повністю.

02 квітня 2025 року представницею позивача з використанням системи «Електронний суд» подане клопотання про долучення доказів.

В судове засідання представниця позивача, будучи належним чином повідомленою про час і дату проведення судового засідання, не з`явилася, представниця позивача в відповіді на відзив, в клопотанні про долучення доказів просила провести розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позовні вимоги підтримують, просила позов задовольнити.

З урахуванням того, що судом не визнавалась обов`язковою явка представника позивача, керуючись приписами частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити судове засідання без участі представниці позивача.

Відповідач для участі в судовому засіданні не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі через стан здоров`я, зазначивши, що позовні вимоги визнає частково.

З урахуванням викладеного, суд, керуючись приписами частини 4 статті 223 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

При цьому, з огляду на положення частини 1 статті 280 ЦПК України, враховуючи подання відзиву відповідачем, суд не проводить заочний розгляд справи та не ухвалює заочне рішення.

З огляду на неявку в судове засідання учасників справи, у відповідності до приписів частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

03 квітня 2025 року суд перейшов на стадію ухвалення рішення, у відповідності до приписів статті 244 ЦПК України, ухвалення та проголошення рішення суду відкладено до 09 квітня 2025 року до 17 години 00 хвилин.

09 квітня 2023 року, у зв`язку із перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті по справі № 381/1784/25, строк ухвалення та проголошення судового рішення в цій цивільній справі продовжено до 10 квітня 2025 року до 9 години 55 хвилин.

Ознайомившись з доводами, викладеними в заявах по суті спору, та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Так, судом встановлено, що 17 січня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»та ОСОБА_1 укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76119547, з додатком № 1 (а. с. 12-14 т. 1).

Сума позики - 9 000 гривень, строк позики - 30 днів, фіксована процентна ставка - 2,5 % щоденно, процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70 % щоденно, знижена процентна ставка - 0,75% щоденно.

Договір позики № 76119547 від 17.01.2024 року підписаний ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису.

Відповідачем не надано доказів для спростування факту укладення договору позики на зазначених вище умовах.

До матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують факт надання грошових коштів в борг відповідачу у сумі 9 000 гривень.

Зокрема, для підтвердження факту надання грошових коштів в борг позивачем надано довідку товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 07.02.2025 року (а. с. 158 т. 1).

Також, з наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписки за договором № б/н від 17.01.2024-20.01.2024 року слідує, що 17 січня 2024 року на банківську картку ОСОБА_1 зараховані грошові кошти у сумі 9 000 гривень, що відповідає сумі, зазначеній в договорі позики № 76119547 від 17.01.2024 року (а. с. 35 т. 2).

Відповідач факт отримання грошових коштів в борг не заперечує, заборгованість за тілом кредиту у сумі 9 000 гривень визнає.

В подальшому був укладений договорів факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно з якими право вимоги за договором позики № 76119547 від 17.01.2024 року перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а. с. 16-19 т. 1).

До матеріалів справи долучений розрахунок заборгованості за договором позики № 76119547 від 17.01.2024 року, згідно з яким, станом на 30.11.2024 року заборгованість за договором становить 31 275,00 гривень, з них - 9 000 гривень сума позики, 22 275,00 гривень - нараховані проценти (а. с. а. с. 22 т. 1).

Далі, 02 січня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА»та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 7433645, з додатком № 1 (а. с. 28-36 т. 1).

Сума позики - 10 400 гривень, строк позики - 360 днів, фіксована процентна ставка за користування позикою: стандартна - 2,20 % в день, та знижена - 1,65 % в день

Договір про надання споживчого кредиту № 7433645 від 02.01.2024 року підписаний ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису.

Відповідачем не надано доказів для спростування факту укладення договору про надання споживчого кредиту на зазначених вище умовах, хоча у своєму відзиві відповідач не вказує про визнання заборгованості саме за цим кредитним договором.

До матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують факт надання грошових коштів в борг відповідачу у сумі 10 400 гривень.

Зокрема, з наданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» виписки з карткового рахунку про рух коштів по картці від 26.05.2025 року слідує, що 02 січня 2024 року на банківську картку ОСОБА_1 зараховані грошові кошти у сумі 10 400 гривень, що відповідає сумі, зазначеній в договорі про надання споживчого кредиту № 7433645 від 02.01.2024 року (а. с. 20 зворот т. 2).

В подальшому був укладений договорів факторингу № 27092024 від 27 вересня 2024 року, згідно з якими право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 7433645 від 02.01.2024 року перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а. с. 40-42 т. 1). До матеріалів справи долучений витяг з реєстру боржників, що підтверджує факт переходу права вимоги за кредитним договором № 7433645 до позивача, як нового кредитора.

Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували факт укладення зазначеного договору факторингу та переходу до позивача, як нового кредитора, права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 7433645 від 02.01.2024 року.

До матеріалів справи долучений розрахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 7433645 від 02.01.2024 року, згідно з яким, станом на 26.09.2024 року заборгованість за договором становить 45 136,00 гривень, з них - 12 400 гривень сума позики, 37 736,00 гривень - нараховані проценти. Згідно вказаного розрахунку стверджується про надання в борг 12 400 гривень, проте, як в тексті договору, так і у виписці з банківського рахунку міститься інформація про надання в борг 10 400 гривень (а. с. а. с. 45-48 т. 1). При цьому, позивач доказів надання саме 12 400 гривень в борг не долучив до справи, причини розбіжності між розрахунком заборгованості та випискою з банківського рахунку щодо суми наданих в борг коштів не повідомив.

Далі, 27 січня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ»та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 42588-01/2024, з додатком № 1 (а. с. 54-57 т. 1).

Сума кредиту складає 10 000 гривень, строк кредитування - 120 днів, процентна ставка - 2,50 % за день.

Договір про надання фінансового кредиту № 42588-01/2024 від 27.01.2024 року підписаний ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису.

Відповідачем не надано доказів для спростування факту укладення договору про надання фінансового кредиту на зазначених вище умовах.

До матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують факт надання грошових коштів в борг відповідачу у сумі 10 000 гривень.

Зокрема, для підтвердження факту надання грошових коштів в борг позивачем надано довідку товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 10.02.2025 року (а. с. 43 т. 2).

Відповідач факт отримання грошових коштів в борг не заперечує.

В подальшому був укладений договорів факторингу № 20062024 від 20 червня 2024 року, згідно з якими право вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 42588-01/2024 від 27.01.2024 року перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а. с. 60-62 т. 1).

Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували факт укладення зазначеного договору факторингу та переходу до позивача, як нового кредитора, права вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 42588-01/2024 від 27.01.2024 року.

До матеріалів справи долучений розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 42588-01/2024 від 27.01.2024 року, згідно з яким, станом на 20.06.2024 року заборгованість за договором становить 40 000,00 гривень, з них - 10 000 гривень сума позики, 30 000,00 гривень - нараховані проценти (а. с. а. с. 44-46 т. 2).

Також, 03 січня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ»та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 03031-01/2024, з додатком № 1 (а. с. 66-69 т. 1).

Сума кредиту складає 15 000 гривень, строк кредитування - 120 днів, процентна ставка - 2,50 % за день.

Договір про надання фінансового кредиту № 03031-01/2024 від 03.01.2024 року підписаний ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису.

Відповідачем не надано доказів для спростування факту укладення договору про надання фінансового кредиту на зазначених вище умовах.

До матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують факт надання грошових коштів в борг відповідачу у сумі 15 000 гривень.

Зокрема, для підтвердження факту надання грошових коштів в борг позивачем надано довідку товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 10.02.2025 року (а. с. 48 т. 2).

Відповідач факт отримання грошових коштів в борг не заперечує.

В подальшому був укладений договорів факторингу № 24052024 від 24 травня 2024 року, згідно з якими право вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 03031-01/2024 від 03.01.2024 року перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а. с. 72-74 т. 1).

Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували факт укладення зазначеного договору факторингу та переходу до позивача, як нового кредитора, права вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 03031-01/2024 від 03.01.2024 року.

До матеріалів справи долучений розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 03031-01/2024 від 03.01.2024 року, згідно з яким, станом на 24.05.2024 року заборгованість за договором становить 60 000,00 гривень, з них - 15 000 гривень сума позики, 45 000,00 гривень - нараховані проценти (а. с. а. с. 49-50 т. 2).

Далі, 19 січня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 16537-01/2024, з додатком № 1 (а. с. 80-83 т. 1).

Сума кредиту складає 12 000 гривень, строк кредитування - 100 днів, процентна ставка - 2,50 % за день.

Договір про надання фінансового кредиту № 16537-01/2024 від 19.01.2024 року підписаний ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису.

Відповідачем не надано доказів для спростування факту укладення договору про надання фінансового кредиту на зазначених вище умовах.

До матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують факт надання грошових коштів в борг відповідачу у сумі 12 000 гривень.

Зокрема, для підтвердження факту надання грошових коштів в борг позивачем надано довідку товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 11.02.2025 року (а. с. 42 т. 2).

Відповідач факт отримання грошових коштів в борг не заперечує.

В подальшому був укладений договорів факторингу № 20062024 від 24 червня 2024 року, згідно з якими право вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 16537-01/2024 від 19.01.2024 року перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а. с. 86-87 т. 1).

Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували факт укладення зазначеного договору факторингу та переходу до позивача, як нового кредитора, права вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 16537-01/2024 від 19.01.2024 року.

До матеріалів справи долучений розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 16537-01/2024 від 19.01.2024, згідно з яким, станом на 30.11.2024 року заборгованість за договором становить 42 000,00 гривень, з них - 12 000 гривень сума позики, 30 000,00 гривень - нараховані проценти (а. с. а. с. 90 т. 1).

Суд вважає, що спірні правовідносини сторін врегульовані положеннями ЦК України та Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакціях, чинних на дату укладення договору).

Зокрема, згідно приписів пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно приписів частини 1, 2, 4 статті 201 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно приписів частини 1 статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно приписів частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно приписів абзацу 1, 2 частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно приписів частини 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», Договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Зміст процитованих вище правових норм свідчить про те, що правочин, в тому числі й договір, є законодавчо визначеною підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків.

Формою правочину є усна, або письмова, специфічним видом якої є електронна форма правочину.

При цьому, для дотримання письмової, в тому числі й електронної форми правочину, є наявність підпису сторін.

Далі, згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-комунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру.

Згідно приписів пункту 5 частини 1 статті 3 цього закону, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно приписів пункту 6 частини 1 статті 3 цього закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно приписів пункту 7 частини 1 частини 3 цього закону, електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.

Згідно приписів пункту 12 частини 1 статті 3 цього закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно приписів абзацу 9 частини 1 статті 5 цього закону, одним із основних принципів у сфері електронної комерції є однаковість юридичної сили електронних правочинів та правочинів, укладених в іншій формі, передбаченій законодавством.

Згідно приписів частини 1 статті 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Згідно приписів частини 1 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно частини 4 цієї статті, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Згідно частини 6 цієї статті, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно приписів частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно приписів частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Далі, згідно приписів частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно приписів частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно приписів частини 2 статті 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно приписів абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно приписів частини 1 статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Далі, згідно приписів частини 1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи зміст наведених вище правових норм, суд приходить до висновку, що позивачем у справі надані належні та допустимі докази щодо укладення договорів у спосіб, передбачений ЦК України та Законом України «Про електронну комерцію» та погодження істотних умов цього договору.

Тому, з урахуванням презумпції правомірності правочинів та відсутності в суду даних про їхню нікчемність, суд приходить до висновку, що договори: - позики № 76119547 від 17.01.2024 року, - про надання споживчого кредиту № 7433645 від 02.01.2024 року, - про надання фінансового кредиту № 42588-01/2024 від 27.01.2024 року, - про надання фінансового кредиту № 03031-01/2024 від 03.01.2024 року, - про надання фінансового кредиту № 16537-01/2024 від 19.01.2024 року, є регуляторами спірних правовідносин сторін спору, в межах яких існує зобов`язання відповідача сплатити суми кредиту (позики) та проценти за користування грошовими коштами.

Аналізуючи фактичні та правові підстави для заміни кредитора у спірному зобов`язанні, суд зазначає наступне.

Згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно приписів частини 1 статті 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно приписів частини 1 статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно приписів частини 1 статті 1177 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Системний аналіз зазначених правових норм засвідчує, що договір відступлення права вимоги є підставою для заміни сторони в зобов`язанні, в тому числі й кредитора.

При цьому, з огляду на презумпцію правомірності правочинів та враховуючи межі судового розгляду, передбачені статтею 13 ЦПК України, за відсутності заперечень відповідача щодо правомірності та чинності означених вище договорів факторингу та за відсутності відомостей про їх нікчемність, суд приходить до переконання, що позивачем правомірно отримано право вимоги до відповідача за договорами: - про надання споживчого кредиту № 7433645 від 02.01.2024 року, - про надання фінансового кредиту № 42588-01/2024 від 27.01.2024 року, - про надання фінансового кредиту № 03031-01/2024 від 03.01.2024 року, - про надання фінансового кредиту № 16537-01/2024 від 19.01.2024 року .

При суд відхиляє доводи позивача, що до нього, як до нового кредитора, після укладення договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року перейшло право вимоги за договором позики № 76119547 від 17.01.2024 року.

Зокрема, згідно правової позиції, висловленої в Постанові ВСУ від 05 липня 2017 року по справі № 752/8842/14-ц, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Разом із тим, на момент укладення договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, право вимоги за договором позики № 76119547 від 17.01.2024 року ще не виникло, та не могло бути переданим до нового кредитора.

Згідно релевантної правової позиції, висловленої в Постанові Київського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року по справі № 356/135/24, якщо договір факторингу укладений до дати укладення кредитного договору, право вимоги за кредитним договором до фактора, як нового кредитора, не переходить, в тому числі й у випадку, якщо договір факторингу не визнаний судом не дійсним.

Отже, позивач не набув право вимоги за договором позики № 76119547 від 17.01.2024 року та відповідно не має права вимагати стягнення заборгованості з відповідача, як позичальника в примусовому порядку за зазначеним вище договором позики.

Разом із тим, суд погоджується, що до позивача, як фактора та нового кредитора, перейшло право вимого за іншими договорами кредиту.

Тому, за відсутності доказів повного чи часткового виконання зобов`язань відповідачем щодо повернення грошових коштів, суд вважає, що з нього на користь позивача підлягають 10 400 гривень - тіло кредиту (за договором № 7433645 від 02.01.2024 року); 10 000 гривень - тіло кредиту (за договором № 42588-01/2024 від 27.01.2024 року); 15 000 гривень - тіло кредиту (за договором № 03031-01/2024 від 03.01.2024 року); 12 000 гривень - тіло кредиту (за договором № 16537-01/2024 від 19.01.2024).

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача, як нового кредитора, сум позики (кредиту), суд враховує, що позивачем надані докази для підтвердження отримання грошових коштів в борг відповідачем, і відповідач визнає ці обставини, за виключенням заборгованості за договором № 7433645 від 02.01.2024 року, однак позивачем надані докази того, що відповідач отримав в борг 10 400 гривень за цим договором, при цьому, позивач стверджував, що заборгованість за тілом кредиту за договором № 7433645 від 02.01.2024 року складає 12 400 гривень, однак доказів надання в борг саме цієї суми матеріали справи не містять. Натомість, надано докази щодо надання в борг відповідачу 10 400 гривень і саме ця сума коштів, як заборгованість за тілом кредиту за договором 7433645 від 02.01.2024 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується заборгованості за тілом позики у сумі 9 000 гривень за договором позики № 76119547 від 17.01.2024 року, суд не вбачає підстав для стягнення цієї суми з відповідача, тому що, як зазначалося вище, договір факторингу між ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» був укладеним 14 червня 2021 року, до дати укладення договору позики № 76119547 від 17.01.2024 року, а отже, до позивача, як нового кредитора, не могла бути передана вимога, яка не існувала станом на дату укладення договору факторингу. В цих же самих підстав не можуть бути стягнені позивачем і проценти за користування коштами за договором позики № 76119547 від 17.01.2024 року.

Також, суд погоджується з твердженнями позивача про необхідність стягнення на його користь процентів за користування грошовими коштами, крім, як зазначалося вище, процентів за користування позикою за договором № 76119547 від 17.01.2024 року, з огляду на те, що до позивача, як фактора, не перейшло право вимоги за цим договором.

Вирішуючи питання про стягнення заборгованості за процентами за наведеними вище договорами кредиту, суд частково враховує посилання відповідача про необхідність застосування максимального розміру денної процентної ставки, визначеної Законом України «Про споживче кредитування».

Так, Законом України № 3498-ІХ внесені редакційні зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, до частини 5 статті 8 цього Закону.

Згідно частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Далі, згідно пункту 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2, 5%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Оскільки Закон України № 3498-ІХ набув чинності 24.12.2023 року та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження максимального розміру денної процентної ставки, в період часу з 24.12.2023 року до 22.04.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки 2,5 %, в період часу з 22.04.2024 року до 20.08.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки 1,5 %, а з 20.08.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки 1 %.

Тому, заборгованість за процентами за договорами позики і кредитними договорами, укладеними позивачем, визначається виходять з перехідного періоду та диференціації максимальних розмірів денної процентної ставки.

Отже, заборгованість за процентами розраховується наступним чином.

Для договору про надання споживчого кредиту № 7433645 від 02.01.2024 року (а. с. 28-35, т. 1).

Так, вказаним договором встановлено стандартну процентну ставку - 2,2% щоденно, строк кредитування - 360 днів. Згідно з розрахунком позивача, проценти нараховуються в період часу з 02.01.2024 року до 01.05.2024 року за стандартною процентною ставкою (а. с. 45-46, зворот, т. 1).

Тому, з урахування максимального обмеження денної процентної ставки, за період часу з 02.01.2024 року до 22.04.2024 року правомірним є нарахування процентів за ставкою 2,2 %, так як розмір цієї ставки не перевищує розмір максимальної денної процентної ставки для цього періоду.

В той же, час, за період часу з 23.04.2024 року до 01.05.2024 року, кінцевої дати нарахування заборгованості позивачем, проценти повинні нараховуватись за ставкою 1,5 %, що відповідає максимальному розміру денної процентної ставки для цього періоду.

При цьому, як зазначалося вище, проценти повинні бути нараховані на тіло кредиту у сумі 10 400, як зазначено в договорі, а не 12 400, як визначено в розрахунку позивача.

Отже, за період часу з 02.01.2024 року до 22.04.2024 року розмір нарахованих процентів складає 25 625 гривень (10 400 гривень Х 2,2 % Х 112 днів).

За період часу з 23.04.2024 року до 01.05.2024 року розмір нарахованих процентів складає 1 404 гривні (10 400 гривень Х 1,5 % Х 9 днів).

Загальний розмір заборгованості за відсотками за договором № 7433645 від 02.01.2024 року: 27 029 гривень (25 625 гривень + 1 404 гривні).

Загальний розмір заборгованості за договором № 7433645 від 02.01.2024 року: 37 429 гривень (27 029 гривень + 10 400 гривень).

Для договору про надання фінансового кредиту № 42588-01/2024 (а. с.54-57, т. 1).

Згідно умов договору, сума кредиту - 10 000 гривень, строк кредитування - 120 днів, процентна ставка - 2,5 % щоденно.

Отже, за період часу з 27.01.2024 року до 22.04.2024 року проценти нараховуються за ставкою 2,5 % , що відповідає максимальному розміру денної процентної ставки для цього періоду.

Отже, з 27.01.2024 року до 22.04.2024 року нараховано процентів 21 750 гривень (10 000 гривень Х 2,5 % Х 87 днів).

Далі, з 23.04.2024 року до 25.05.2024 року проценти нараховуються за ставкою 1,5 %.

Отже, з 23.04.2024 року до 25.05.2024 року нараховано процентів 4 950 гривень (10 000 гривень Х 1,5 % Х 33 дні).

Загальний розмір нарахованих процентів складає 26 700 гривень (21 750 гривень + 4 950 гривень).

Загальний розмір заборгованості за договором фінансового кредиту № 42588-01/2024 складає 36 700 гривень (26 700 гривень + 10 000 гривень).

Для договору про надання фінансового кредиту № 03031-01/2024.

За умовами договору розмір кредиту складає 15 000 гривень, строк користування коштами - 120 днів, процентна ставка - 2,5 % в день.

Тому, з урахування максимального обмеження денної процентної ставки, за період часу з 03.01.2024 року до 22.04.2024 року проценти нараховуються за ставкою 2,5 % щоденно.

Розмір процентів за період часу з 03.01.2024 року до 22.04.2024 року становить - 41 625 гривень (15 000 гривень Х 2,5 % Х 111 днів).

За період часу з 23.04.2024 року до 01.05.2024 року проценти нараховуються за ставкою 1, 5 % річних у відповідності до розміру максимальної денної процентної ставки.

За період часу з 23.04.2024 року до 01.05.2024 року проценти нараховані у розмірі 2 025 гривень (15 000 гривень Х 1,5 % Х 9 днів).

Загальний розмір процентів складає 43 650 гривень (41 625 гривень + 2025 гривень).

Загальний розмір заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 03031-01/2024 складає 58 650 гривень.

Для договору про надання фінансового кредиту № 16537-01/2024.

Згідно з умовами договору про надання фінансового кредиту № 16537-01/2024 тіло кредиту складає 12 000 гривень, процентна ставка - 2,5 % річних, строк кредитування - 100 днів.

Проценти за користування коштами за період часу з 19.01.2024 року до 22.04.2024 року нараховуються за ставкою 2,5 %, в межах максимального розміру денної процентної ставки для цього періоду, і складають 28 500 гривень (12 000 Х 2,5 % Х 95 днів).

За період часу з 23.04.2024 року до 27.04.2024 року проценти нараховуються за ставкою 1,5 %, відповідно до максимального розміру денної процентної ставки за цей період і складають 900 гривень (12 000 гривень Х 1,5 % Х 5 днів).

Загальний розмір процентів становить 29 400 гривень (28 500 гривень + 900 гривень).

Загальний розмір заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 16537-01/2024 становить 41 400 гривень (29 400 гривень + 12 000 гривень).

Отже, сукупний розмір заборгованості за договорами позики і кредиту становить 174 179 гривень (37 429 гривень + 36 700 гривень + 58 650 гривень + 41 400 гривень).

Далі, у відповідності до приписів статті 141 ЦПК України, суд стягує судові витрати з відповідачки на користь позивача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені на 79 %, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 588,17 гривень (3 276,17 гривень х 79 %), як компенсація сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Далі, позивачем заявлені до стягнення 1 514 гривень, як компенсація витрат з витребування доказів, проведення огляду доказів за їх місцем знаходження, забезпечення доказів.

Разом із тим, розрахунку цих витрат, як і доказів їх понесення позивачем не надано, тому відсутні підстави для стягнення цієї суми з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене вище, керуючись приписами статті 11, 16, 201, 204, 205, 207, 610, 611, 626, 629, 638, 640, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, статті 4, 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, -

Ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики і кредитними договорами - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» грошові кошти у загальній сумі 174 179 гривень, що включає: заборгованість за кредитним договором № 7433645 від 02.01.2024 у сумі 37 429 гривень, за кредитним договором № 42588-01/2024 від 27.01.2024 у сумі 36 700 гривень, за кредитним договором № 03031-01/2024 від 03.01.2024 у сумі 58 650 гривень, за кредитним договором № 16537-01/2024 від 19.01.2024 у сумі 41 400 гривень.

У стягненні заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 76119547 від 17.01.2024 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 588,17 гривень, як компенсацію сплаченого судового збору.

У стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1 514 гривень, як компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Самуха В.О.