З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Горлівської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно, -
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач із позовною заявою до Горлівської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири АЕК № 624214 від 18 червня 2002 року йому належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
07.07.2002 року реєстратором КП Горлівського міського БТІ Колодою М.О. прийнято рішення про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 18.06.2002 р., посвідченого Кінашук М.А., приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу за реєстром № 3669 за ОСОБА_1 .
Система державної реєстрації прав, яка проводиться відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», запроваджена в Україні з 01.01.2013. До цього часу державна реєстрація права власності та інших речових прав на об`єкти нерухомого майна, проводилася реєстраторами БТІ в Реєстрі права власності на нерухоме майно та на паперових носіях (реєстрових книгах та реєстраційних справах), які зберігаються в БТІ.
У зв`язку з військовим вторгненням російської федерації на суверенну територію України, позивач був вимушений переміститися до м. Вінниця, Вінницької області.
Останній мав намір зафіксувати факт пошкодження (знищення) власного нерухомого майна, через мобільний застосунок «Дія». Однак не зміг цього зробити через відсутність у ЄДР речових прав на нерухоме майно записів про право власності.
У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора із заявою про внесення запису про її право власності до вказаного реєстру. Під час розгляду заяви державним реєстратором здійснив консолідований пошук інформації про зареєстроване право власності в Державному реєстрі речових прав та реєстрах до 2013 року. В результаті такого пошуку встановлено, що інформація про реєстрацію права власності на вказану квартиру в Державному реєстрі відсутня. Тому реєстратором було прийнято рішення про зупинення розгляду заяви та направлено запит до Донецької обласної військово-цивільної адміністрації.
Однак відповіді реєстратору не було надано. Саме тому, 25.09.2024 державним реєстратором було прийнято рішення № 75224836 про відмову в проведенні реєстраційних дій.
Отже станом на зараз виникла та існує ситуація за якої позивач має право власності на квартиру, однак не має змоги належним чином та повноцінно здійснювати правомочності власника через відсутність можливості підтвердити реєстрацію такого права органом БТІ.
01.01.2013 державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна, які розташовані у м. Горлівка, Донецької області здійснювало Горлівське міське БТІ. Це підтверджується реєстраційним посвідченням. Відповідно до розпорядження КМУ №1085-р від 07.11.2014 в м. Донецьк органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зазначений населений пункт знаходиться на тимчасово окупованій території Україні. Таким чином, на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01.01.2013 на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований у м. Горлівка.
Тому, просить визнати за позивачем право власності на нерухоме майно квартиру загальною площею 61,9 кв.м., жилою площею 38,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.
В судове засідання представник відповідача Горлівської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Горлівської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно, підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі Договору купівлі-продажу АЕК № 624214 від 18.06.2002 р., посвідченого Кінашук М.А., приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу за реєстром № 3669, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_2 .
Рішенням реєстратора КП Горлівського міського БТІ Колодою М.О. від 07.07.2002 року прийнято рішення про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 18.06.2002 р., посвідченого Кінашук М.А., приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу за реєстром № 3669 за ОСОБА_1 .

Згідно рішення № 75224836 від 25.09.2025 року державним реєстратором було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій.

Технічним паспортом підтверджено право власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 18.06.2002 р.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В силу положень ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 1 та 2 ст. 319 ЦК України).

Положеннями ч. 3 та 6 ст. 319 ЦК України унормовано, що усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Попри наявність оригіналів правовстановлюючих документів позивач не може оформити право власності на квартиру та внести інформацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки:

- в Державному реєстрі відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності на спірну квартиру;

- отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності на цю квартиру в БТІ з тимчасово окупованої території на даний час не можливо.

З незалежних причин позивач обмежений у можливості вільно (на власний розсуд) використовувати належне йому право власності. Також він позбавлений можливості претендувати на компенсацію за зруйноване житло через відсутність запису про їх право власності в реєстрі.

З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Позивач намагався врегулювати дане питання в позасудовому порядку шляхом звернення до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності. Однак це не вдалося. Державний реєстратор відмовив у проведенні реєстраційних дій.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування доводів позивача.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено його право власності на вищевказану квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивачів на квартиру, яка міститься на паперових носіях у БТІ, що знаходиться на тимчасово окупованій території України наданий час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує його право власності, тому заявлені ним позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355 356 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 321, 328, 391 Цивільного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Горлівської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на нерухоме майно квартиру загальною площею 61,9 кв.м., жилою площею 38,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений 04 квітня 2025 року.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко