КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 757/38357/24-ц

09 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» адвоката Рури Наталії Вікторівни на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Ільєвої Т.Г. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 20 березня 2009 року відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим отримав кредитну карту № НОМЕР_1 , строк дії 03/15.

В подальшому відповідач відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву № б/н від 08 вересня 2011 року.

Вказує на те, що 29 червня 2021 року відповідач підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг на підставі якої отримав додаткову кредитну карту № НОМЕР_2 , а також було погоджено інші суттєві умови користування кредитним рахунком.

Зазначав, що банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач належним чином не виконав зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 23 червня 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 36 962,36 грн., яка складається з наступного: 29 032,56 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7 929,80 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

З огляду на вище викладене просив суд стягнути з відповідачана користь позивача заборгованість у розмірі 36 962,36 грн.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 простягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.09.2011 у розмірі 29032,56 грн. станом на 23.06.2024 та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 21 листопада 2024 року представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» адвокат Рура Наталія Вікторівна подала апеляційну скаргу в якій просить рішення першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що заява про приєднання до Умов та правил надання від 29.06.2021 року є частиною договору б/н від 08.09.2011 року та відповідно до ч. 3 статті 631 ЦК України має силу письмової домовленості сторін про зміну/встановлення умов кредитування по вже існуючим кредитним правовідносинам.

Вказує на те, що відповідно до п. 1.3 розділу 1 Заяви про приєднання від 29.06.2021 року процентна ставка, відсотків річних визначена на рівні - 42,0 % - для карт Універсальна, 40,8 % - для карт Універсальна Gold.

Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказу, а саме заяві про приєднання до Умов та правил надання послуг від 29.06.2021 року, яка підписана відповідачем та містить умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), комісії, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості та виписці по рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 вересня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 94).

В заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані в письмовому вигляді. Він зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку.

Із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08 вересня 2011 року вбачається, що станом на 23 червня 2024 року відповідач має заборгованість в розмірі 36 962,36 грн., яка складається з наступного: 29 032,56 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7 929,80 грн. - заборгованість за простроченими.

29 червня 2021 року відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій сторони погодили:тип кредиту - відновлювана кредитна лінія; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; сума/ліміт кредиту - 50 000,00 грн. для карт «Універсальна», 75 000,00 грн. для карт «Універсальна Gold»; тип процентної ставки - фіксована; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка: 42 %- для карт «Універсальна», 40,8 % - для карт «Універсальна Gold»; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних - 84,0% - для картки «Універсальна», 81,6 % - для карт «Універсальна Gold»;

В разі: - неповернення Клієнтом кредиту в строк, зазначений в п. 2.1.1.2.4. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, та/або - в разі, якщо Клієнт не виконав вимогу Банку щодо усунення порушення, в порядку, передбаченому п. 2.1.1.6.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, встановленого вимогою Банку, та/або - в разі несвоєчасної сплати Клієнтом мінімального обов`язкового платежу в строк, зазначений в п. 2.1.1.3.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку платежу, та/або - в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.3.5. Договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60% для карт «Універсальна», 60% для карт «Універсальна Gold». (п. 2.1.1.2.12)

29 червня 2021 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту.

В апеляційній скарзі представник позивача просив суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а тому рішення суду першої інстанції переглядається лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків, суд першої інстанції посилався на те, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та за порядком, який встановлений договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за простроченими відсотками позивач зазначав, що відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування.

На підтвердження позовних вимог до суду першої інстанції було надано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка булапідписана відповідачем29 червня 2021 року в якій погоджено умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

З урахуванням зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками з підстав недоведеності згоди сторін щодо умов договору в цій частині, суд першої інстанції залишив поза увагою, що банком на підтвердження обставин, якими обґрунтовано його вимоги, надано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 29 червня 2021 року, яка підписана особисто відповідачем, де відповідач погодився з умовами надання кредиту, в тому числі з розміром базової процентної ставки та процентною ставкою, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, а також іншими умовами.

Отже, умови кредитування щодо сплати процентів передбачені безпосередньо в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 29 червня 2021 року, підписаній відповідачем, яку судом першої інстанції залишено поза увагою.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що правових підстав для відмови в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за відсотками в розмірі 7 929,80 грн. у суду першої інстанції не було.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідач доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем, не подавав.

Виходячи із наведеного, оскільки заборгованість за відсотками позичальником повернута не була, банк отримав право на задоволення своїх вимог кредитора шляхом стягнення відсотків за користування кредитом, розмір яких погоджено у підписаній відповідачем Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає задоволенню, рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня2024 рокупідлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухваленню в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

При подачі апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 633,60 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 633,60 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» адвоката Рури Наталії Вікторівни задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 7 929,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: