Провадження № 2/638/2157/25
31 березня 2025 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Латки І.П.,
за участю секретаря Мяснянкіної Г.П.,
учасники справи:
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Роганської селищної ради,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Роганської селищної ради,
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Роганської селищної ради, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебувала з відповідачем цивільному шлюбі в період часу з 2019 по середину 2020 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 . Спільне життя з відповідачем не склалося, останній розірвав будь-яке спілкування як з позивачем, так і дитиною, а у 2021 році покинув межі України.
В подальшому ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 , та разом з дитиною вони фактично мешкають в складі іншої родини. ОСОБА_3 мешкає разом з матір`ю та вітчимом за адресою: АДРЕСА_1 , які створили необхідні умови для повного виховання та розвитку дитини. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами у дитячому садочку, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє у доступу дитині до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач, покладених законом на нього обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача та вітчима, який фактично замінив дитині батька.
Позивач вважає, що відповідач самоусунувся від подальшої долі дитини не надає їй належного виховання та утримання, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. Вина відповідача щодо невиконання батьківських обов`язків, підтверджується переліченим та довгою відсутністю в країні. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення, відповідача батьківських прав
ОСОБА_1 просила суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , батьківських прав щодо дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України
Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 03 лютого 2025 року закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, про що повідомлено сторін.
В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, тому суд, зі згоди позивача, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується:
- свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 , актовий запис № 23, складений Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області 20.05.2020;
- свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_3 від 30 квітня 2024 року, виданим 30 квітня 2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 03 липня 2024 № 2024/007820950 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
За цією ж адресою зареєстрована та проживає малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 23 вересня 2024 № 2024/011502326.
Як зазначає позивач і не спростовано відповідачем, останній не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами у дитячому садочку, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє у доступу дитині до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини.
Відповідно до довідки від 16.07.2024 року № б/н, виданої сімейним лікарем КНП Роганської селищної ради «Центр первинної медичної допомоги № 4 Харківського району» Амбулаторія загальної практики сімейної медицини с. Хроли ОСОБА_6 , ОСОБА_7 спостерігається на медичному обслуговуванні з народження і до теперішнього часу. За медичною допомогою, оглядом та щепленням з дитиною приходить мати, ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 за весь цей час за медичною допомогою до сімейного лікаря з дитиною не звертався.
Згідно з характеристикою від 15.07.2024 року № 24/01-29, виданою завідувачем «Пономаренківський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) Роганської селищної ради Гончаренко Ларисою, доглядає та виховує ОСОБА_8 мати ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_9 , вдома створені всі умови для проживання та виховання дитини. Батька - ОСОБА_2 за весь період перебування дитини у садочку не бачили.
Відповідно до ч. 5 статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
На виконання ухвали суду від 02 грудня 2024 року Служба у справах дітей Виконавчого комітету Роганської селищної ради надала Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дочки ОСОБА_5 , відповідно до якого:
«… З наданих ОСОБА_1 документів та співбесідою встановлено, що батько дитини, ОСОБА_2 , не відвідує дитину, вихованням та утриманням доньки не займається, фактично самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її здоров`ям, успіхами в дитячому садочку, не виявляє інтересу до внутрішнього світу доньки, не забезпечує харчування та медичний догляд, лікування дитини, навіть не вітає з днем народження. Батько свідомо нехтує своїми обов`язками, чим порушує ст. 141, 150. 152 Сімейного кодексу України. Таке відношення негативно позначається на становленні та самоствердженні дитини, як особистості та спричиняє душевні страждання.
30 квітня 2024 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) уклала шлюб з іншим чоловіком. Наразі дитина, ОСОБА_3 , проживає разом з матір`ю. ОСОБА_1 , та зі своїм вітчимом, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина знаходиться на повному утриманні ОСОБА_1 та вітчима ОСОБА_4 , який бажає у подальшому вдочерити ОСОБА_8 , так як він фактично замінив їй батька.
05 грудня 2024 року працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Роганської селищної ради (далі - Служба) обстежено умови проживання малолітньої дитини. ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 . Харківської області. В ході обстеження встановлено, що квартира знаходиться на першому поверсі двоповерхового будинку, складається з 2-х житлових кімнат, кухні, ванної кімнати та санвузла. В квартирі зроблено свіжий євроремонт. Умови проживання добрі, дитина забезпечена усім необхідним для комфортного проживання, всебічного розвитку, навчання та проведення дозвілля, про що складено відповідний акт.
11 грудня 2024 року, у телефонному режимі, співробітникам Служби вдалося поспілкуватися з ОСОБА_2 з приводу питання щодо позбавлення його батьківських прав. В ході спілкування стало відомо, що він перебуває за кордоном, з позбавленням його батьківських прав не згоден, він надсилав гроші на утримання дитини. Через Viber, Службою були направлені запитання та прохання зробити скрін переказів грошей на користь дитини, для того щоб підтвердити його участь в утриманні доньки. ОСОБА_2 на питання не відповів, скрінів не надав і зовсім перестав відповідати на дзвінки співробітникам Служби.
Питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було винесено на засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчої селищної ради 19 грудня 2024 року. Але, у зв`язку, з неявкою па засідання Комісії ОСОБА_2 розгляд зазначеного питання було перенесено на наступне її засідання […]. На наступне засідання Комісії, яке відбулося 23 січня 2025 року, ОСОБА_2 , не з`явився та не повідомив про причини відсутності.
На засіданні Комісії 23 січня 2025 року була присутня ОСОБА_1 , яка розповіла членами Комісії, що коли почалося повномасштабне вторгнення рф на територію України вона залишилася без коштів для існування, тому зателефонувала ОСОБА_2 з проханням про допомогу. На що він їй відмовим, пояснивши тим, що за кордоном у нього інша родина і повертатися до України він не збирається. Також вона підтвердила, що до початку воєнних дій ОСОБА_2 декілька разів передавав кошти на доньку через кума.
Комісія прийняла рішення щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та доручила Службі - підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до малолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З наданої інформації випливає, що батько дитини, ОСОБА_2 , зовсім не приймає участі у вихованні дитини […].
Враховуючи вказані обставини, керуючись ст. 150, 152, 155, 164, 165, 180 Сімейного кодексу України, ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Роганської селищної ради Харківського району Харківської області від 23 січня 2025 року, з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , забезпечення умов її належного утримання, виховання та повноцінного розвитку, Служба у справах дітей виконавчого комітету Роганської селищної ради Харківського району Харківської області вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до малолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
У силу частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Суд не вбачає підстав для незгоди з висновком Служби у справах дітей виконавчого комітету Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, оскільки він є достатньо мотивованим, належним чином обґрунтованим, та складеним за результатом повного, всебічного та об`єктивного розгляду питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до малолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на засіданні комісії виконавчого комітету Роганської селищної ради Харківського району Харківської області.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд з такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.
Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, вони зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (частини друга та третя статті 150 СК України).
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частини перша, друга та четверта статті 155 СК України).
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частини дев`ята-десята статті 7 СК України).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо.
Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Повторна та тривала нездатність виконувати батьківські обов`язки, нехтування ними, призводить до того, що дитина залишається без батьківського піклування, контролю чи допомоги, необхідних для її фізичного чи психічного благополуччя, а умови та причини нездатності виконувати батьківські обов`язки чи їх нехтування неможливо усунути. На підтвердження цього заявником мають бути надані належні, достовірні та достатні докази.
Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідно зробити все можливе, щоб зберегти особисті стосунки та, якщо це доречно, відновити сімейні стосунки.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).
За загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.
Водночас, згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 лютого 2025 року у справі № 147/277/24, якщо з моменту проживання дитини з одним із батьків пройшов значний період часу, інтереси дитини в такому разі можуть превалювати над інтересом того з батьків, який бажає відновити сімейні відносини зі своєю дитиною.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та поведінки учасників цих правовідносин (постанови від 18 лютого 2021 року у справі № 645/920/19, від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22).
На підставі наданих позивачем доказів встановлено, що після припинення фактичних шлюбно-сімейних стосунків між сторонами у середині 2020 року дитина ОСОБА_11 залишилася проживати з матір`ю ОСОБА_1 . Остання у квітні 2024 року одружилася з ОСОБА_4 . Вони разом з дитиною проживають однією сім`єю. Утриманням, вихованням та розвитком дитини займаються матір ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_4 , що вбачається зі змісту позовної заяви та висновку органу опіки та піклування, крім того не спростовано відповідачем.
При цьому, ОСОБА_2 , всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не надано жодного доказу на підтвердження того, що він протягом тривалого часу (понад 4 роки 6 місяців) брав будь-яку участь у вихованні та спілкування. Доказів того, що позивач чинила та чинить відповідачу перешкоди у спілкуванні з дочкою матеріали справи не містять. Відповідачем не надано доказів того, що він у будь-який спосіб спілкувався або намагався спілкуватися з дитиною, піклується про фізичний і духовний розвиток дочки ОСОБА_12 , цікавиться її дошкільним життям, допомагає у підготовці до школи, бере матеріальну участь у забезпеченні дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування.
Суд не може не врахувати ту обставину, що байдужість відповідача до дочки ОСОБА_12 протягом тривалого часу, а саме понад 4 роки 6 місяців, повністю охоплює період перебування Роганської територіальної громади, де проживає дитина відповідача, в зоні активних бойових дій (до вересня 2022 року) та можливих бойових дій (з вересня 2022 року дотепер), тобто період, коли дитина особливо потребує уваги та піклування обох батьків.
Відповідачем не надано доказів наявності у нього непереборних обставин, які б перешкоджали йому належним чином виконувати свої батьківські обов`язки стосовно малолітньої дочки ОСОБА_12 , зокрема наявності у нього хвороби, проживання на окупованій території, перебування на військовій службі в умовах воєнного стану чи особливого періоду, відбування покарання в місцях позбавлення волі тощо.
Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_2 , не маючи об`єктивних та непереборних обставин, свідомо, добровільно пішов з життя своєї дитини ОСОБА_13 , не спілкується з нею, не виявляє інтересу до дитини та її внутрішнього світу, не сприяє створенню умов для отримання нею освіти, тобто усвідомлено самоусунувся від спілкування та виховання малолітньої дочки ОСОБА_13 , чим умисно ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання малолітньої дочки ОСОБА_13 , і це триває протягом понад 4 років 6 місяців.
Вказані обставини дають підстави для висновку про наявність підстав, передбачених п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітньої дочки ОСОБА_5 .
Враховуючи фактичні обставини справи, зокрема щодо свідомого та тривалого ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо виховання доньки ОСОБА_13 , позбавлення ОСОБА_2 буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, у зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.
Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Крім того, згідно з частинами першою-другою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав; поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 81, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273-274, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Роганської селищної ради, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , батьківських прав щодо дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Повне заочне рішення суду складено 08 квітня 2025 року.

Суддя І.П. Латка