ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року

м. Харків

справа № 638/11545/24

провадження № 22-ц/818/531/25

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року в складі судді Агапова Р.О.,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. 189 866,66 грн, що складаються з 91 731. 31 грн - безпідставно набутих (стягнутих) грошових коштів; 98 135.35 грн збитків.

В обґрунтування позову зазначено, що 16.02.2024 року, на мобільний пристрій Мкртчян Роберта Юрійовича надійшла постанова про арешт коштів боржника за ВП № 74193332 від 16.02.2024, винесена приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. при примусовому виконанні наказу по справі № 922/2828/23, виданого Східним апеляційним господарським судом від 07.02.2024 про стягнення боргу з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 .

На виконання постанови про арешт коштів, відповідачем було безпідставно стягнуто з Позивача з рахунку відкритого в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», грошові кошти в розмірі 1 147,56 грн ( квитанція №4661-ВМ37-1 К14-РР1Р від 19.02.2024 року) та з рахунку відкритого в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», грошові кошти в розмірі 90583,75 грн ( платіжна інструкція №240d8PBNK100fd7c0002 від 19.02.2024).

Оскільки приватним виконавцем помилково визначено Мкртчян Роберт Юрійович як боржника у зазначеному виконавчому проваджені, 20.02.2024 року позивач звернувся до Відповідача заявою про скасування процесуальних документів та повернення безпідставно стягнених грошових коштів. Пізніше в цей же день до мобільного додатку «Дія» позивачу надійшла постанова про скасування процесуального документу від 19.02.2024 року, згідно якої приватним виконавцем винесено постанову про скасування процесуального документу від 19.02.2024 року - постанови про арешт коштів боржника від 16.02.2024 року, а також надійшла інша постанова про арешт коштів боржника від 19.02.2024 року за виконавчим провадженням №74193332, винесена відповідачем в рамках виконавчого провадження №74193332 з примусового виконання наказу №922/2828/23.

Як вбачається з даної постанови про скасування процесуальних документів від 19.02.2024 року відповідачем було лише замінено в графі Боржник дані, а саме дані ОСОБА_1 замінено на ОСОБА_3 . Однак дата народження та ідентифікаційний код залишись як й були раніше не зміненими.

Таким чином, діями приватного виконавця були порушені майнові права позивача щодо розпорядження власністю та завдано йому істотних збитків. Зазначені грошові кошти він накопичив на своєму рахунку для виконання взятих на себе зобов`язань за договором позики від 02.11.2023 укладеним між ним та ОСОБА_4 . Незаконне стягнення приватним виконавцем грошових коштів, позбавило позивача можливості виконати своєчасно зобов`язання за договором позики від 02.11.2023, тому до нього було застосовані грошові санкції у вигляді пені в розмірі 96 000,00 грн та 830,14 гри. - 3% річних, 1305,21 грн. - інфляційне збільшення, які Позивач змушений був сплатити ОСОБА_4 за порушене ним зобов`язання за Договором позики, що склалось з вини Відповідача.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. в частині стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 91731, 31 грн закрито( а.с. 56).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивач не надав належні та допустимі докази на підтвердження факту завдання йому діями відповідача збитків.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в частині стягнення збитків та судових витрат у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог. Судом проігноровано, що за результатами перевірки органами Міністерства юстиції були встановлені порушення відповідачем вимог законодавства при винесенні у виконавчому провадженні № 71193332 процесуальних документів, що свідчать про його незаконні дії. Зазначеними діями відповідача позивачу було завдано збитків, що виразилися у відсутності матеріальної можливості виконати зобов`язання з договору позики та призвело до збільшення боргу на пеню, фінансові санкції та інфляційні втрат. Суд безпідставно не врахував надані позивачем докази та дійшов помилкового висновку про недоведеність позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 просить рішення залишити без змін, оскільки кошти, які були списані з рахунку позивача йому повернуті. Помилкове списання відбулось у зв`язку із опискою в РНОКПП зазначеного в судовому рішенні, яке було пред`явлено до примусового виконання. Суд

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 07.02.2024 Східним апеляційним господарським судом на виконання постанови у справі №922/2828/23 від 14.12.2023 видано наказ про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Чаплинка» заборгованості за договором оренди №25-02-20-3 від 27.02.2020, з яких 187 487,36грн. основний борг, 68 271,45грн. інфляційних; 10 807,37грн. 3% річних.

16.02.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Чаплинка» заборгованості за договором оренди №25-02-20-3 від 27.02.2020, з яких 187 487,36грн. основний борг, 68 271,45грн. інфляційних; 10 807,37грн. 3% річних.

Також, 16.02.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесено постанову про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. від 19.02.2024 внесено зміни до автоматизованої системи виконавчого провадження, а саме: замість ім`я ОСОБА_7 зазначено ім`я ОСОБА_8 .

19.02.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесено постанову про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2024.

19.02.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

19.02.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесено постанову про арешт коштів боржника - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

19.02.2024 позивачем на рахунок приватного виконавця було перераховано 90 583,75грн. та 1 147,56грн., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень 20.02.2024 Східним апеляційним господарським судом винесено ухвалу про виправлення описки, відповідно до якої виправлено описку допущені в абз.3 резолютивної частини постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 у справі №922/2828/23, замінивши помилково зазначений ідентифікаційний номер ОСОБА_3 - НОМЕР_1 на правильний НОМЕР_2 .

18.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесено постанову зміну (доповнення) реєстраційних даних, згідно якої на підставі ухвали Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 про виправлення помилки внесено зміни до автоматизованої системи виконавчого провадження, а саме: замість РНОКПП НОМЕР_1 зазначено РНОКПП НОМЕР_2 .

В обґрунтування позову позивач посилається на збитки, які виникли у зв`язку із неналежним виконанням договору позики, укладеним з ОСОБА_4 .

Згідно даних копії договору позики від 17.11.2023, сторонами якого зазначений ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Також в матеріалах справи містяться вимоги ОСОБА_4 , адресовані позивачу про сплату суми позики у розмірі 100 000,00 грн та пені в розмірі 96 000,00грн., 3% річних в сумі 830,14грн. та інфляційних в сумі 1 305,21грн, а також заява ОСОБА_4 про те, що він отримав від ОСОБА_1 вищезазначені суми 30.05.2024.

09.08.2024 року ОСОБА_1 повернуті останні грошові кошти в розмірі 90583,75 грн. платіжною інструкцією №16023.

Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Судова колегія погоджується з висновком суду про те, що позивачем не надано доказів, на підтвердження причинного зв`язку між діями приватного виконавця щодо помилкового списання належних позивачу грошових коштів та несвоєчасним виконанням ним зобов`язань за договором позики, що мало наслідком нарахування пені та фінансових санкцій.

Тому суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Підстави для перерозподілу судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст.381 - 384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 01 квітня 2025 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук