Справа № 539/454/25
Провадження № 2/539/522/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК кеш ту гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК кеш ту гоу» (далі ТОВ «ФК кеш ту гоу») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра груп» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Авіра груп») і ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту № 23150, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору.

Відповідно до пункту 1.1 договору про надання фінансового кредиту товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 1 500 грн, дата надання кредиту 07 березня 2021 року, строк кредиту 18 днів, валюта кредиту UAH, стандартна процентна ставка 2,5 % в день або 912, 5 % річних.

Згідно з пунктом 2.4 договору про надання фінансового кредиту кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог пункту 2.4 договору про надання фінансового кредиту відповідач зазначив реквізити платіжної банківської карти № НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів (частина 7 договору про надання фінансового кредиту). 07 березня 2021 року на картковий рахунок відповідача перераховано кредитні кошти у розмірі 1 500 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .

Відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту, кредитні кошти кредитору не повернув.

Відповідно до договору факторингу від 17 лютого 2022 року № 02-17/02/2022 ТОВ «Фінансова компанія «Авіра груп» відступило за плату на користь ТОВ «ФК кеш ту гоу» належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з реєстром боржників від 17 лютого 2022 року до договору факторингу № 02-17/02/2022 ТОВ «ФК кеш ту гоу» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Згідно з випискою з особового рахунку за договором про надання фінансового кредиту станом на 25 червня 2024 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 8 925 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 1 500 грн, простроченої заборгованості за процентами 7 425 грн.

Позивач на адресу відповідача направив вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором від 07 березня 2021 року № 23150, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена без виконання.

Орієнтовний розмір судових витрат ТОВ «ФК кеш ту гоу», понесених на професійну правничу допомогу підчас розгляду справи в суді щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, складає 12 922,40 грн: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК кеш ту гоу» та ОСОБА_1 в рамках кредитного договору від 07 березня 2021 року № 23150 (1 год) 2 000 грн; складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики (2,5 год) 5 000 грн; сплата судового збору за подання позовної заяви 2 422,40 грн; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень щодо процесуального статусу судової справи (1,5 год) 3 000 грн; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції 500 грн.

На підставі викладеного ТОВ «ФК кеш ту гоу» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2021 року № 23150 у розмірі 8 925 грн, судовий збір 2 422,40 грн, витрати на професійну правову допомогу 10 500 грн.

Відповідач у судовому засіданні підтвердив обставини щодо отримання кредиту у розмірі 1 500 грн, проте просив зменшити нараховані відповідачем відсотки та витрати на професійну правову допомогу, вважав їх завищеними та несправедливими. Вказував, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, тому змушений був взяти кредит.

Рух справи

29 січня 2025 року ТОВ «ФК кеш ту гоу» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2025 року справу № 539/454/25 передано судді Пилипчуку М. М.

Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) 30 січня 2025 року звертався до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Крім того, суд 10 лютого 2025 року та 21 лютого 2025 року звертався до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

У відповіді, яка надійшла до суду 25 лютого 2025 року з Виконавчого комітету Новооржицької селищної ради, вказано, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 20 березня 2025 року; надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив.

20 березня 2025 року до суду надійшла заява позивача про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи.

20 березня 2025 року у зв`язку з нявкою відповідача розгляд справи відкладено на 09 квітня 2025 року.

Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 14 квітня 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що 07 березня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Авіра груп» і ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту № 23150, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором AV5143.

Відповідно до пункту 1.1 договору про надання фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія «Авіра груп» (далі товариство) надає ОСОБА_1 (далі клієнт) фінансовий кредит у розмірі 1 500 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Кредит надається строком на 18 днів, тобто до 24 березня 2021 року. Строк дії договору 18 днів. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами (пункт 1.2 договору про надання фінансового кредиту).

Згідно з пунктом 1.3 договору про надання фінансового кредиту за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором.

Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (пункт 1.4 договору про надання фінансового кредиту).

За змістом пункту 1.5 договору про надання фінансового кредиту за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту клієнт зобов`язаний сплатити товариству комісію в розмірі 15 % від суми фінансового кредиту.

У пункті 2.1 договору про надання фінансового кредиту сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору.

У пункті 7 договору про надання фінансового кредиту викладена інформація щодо позичальника, зокрема його рахунок № НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 07 березня 2021 року одноразовим ідентифікатором AV5143 підписав додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 23150 графік розрахунків та орієнтована сукупна вартість кредиту.

Згідно з довідкою про ідентифікацію ОСОБА_1 , з яким укладено договір від 03 липня 2021 року № 23150, ідентифікований ТОВ «Фінансова компанія «Авіра груп». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.aviracredit.com.ua/. Одноразовий ідентифікатор AV5143, дата відправки ідентифікатору 03 липня 2021 року, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 12.

Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 21 травня 2024 року № 5174/05 на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція: номер транзакції 31511-33634-00053, номер замовлення A61248B37294CLY23150T208747, сума 1 500 грн, дата та час проведення 2021-03-07 12:36:06, номер платіжної картки НОМЕР_1 , емітент платіжної картки Privat Bank, опис видача кредиту #23150.

Відповідно до договору факторингу від 17 лютого 2022 року № 02-17/02/2022 ТОВ «Фінансова компанія «Авіра груп» відступило ТОВ «ФК кеш ту гоу» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 12 жовтня 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Авіра груп» і ТОВ «ФК кеш ту гоу» уклали додаткову угоду до договору факторингу від 17 лютого 2022 року № 02-17/02/2022.

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 17 лютого 2022 року № 02-17/02/2022, підписаного ТОВ «Фінансова компанія «Авіра груп» і ТОВ «ФК кеш ту гоу», останнє набуло право вимоги до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за договором від 07 березня 2024 року. У витязі також зазначено дату закінчення договору 24 березня 2021 року, суму виданого кредиту 1 500 грн, залишок за тілом кредиту 1 500 грн, залишок за відсотками 7 425 грн, загальна сума заборгованості 8 925 грн.

Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором від 03 липня 2021 року № 23150, підписаною директором ТОВ «ФК кеш ту гоу», заборгованість перед вказаним товариством за кредитним договором станом на 25 червня 2024 року (включно) складає 8 925 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 1 500 грн, прострочена заборгованість за процентами 7 425 грн. Станом на 25 червня 2024 року заборгованість за кредитним договором не погашена. Нарахування відсотків, пені, штрафів ТОВ «ФК кеш ту гоу» не здійснювало.

У вимозі про виконання зобов`язання за кредитним договором від 22 травня 2024 року ТОВ «ФК кеш ту гоу» повідомляє ОСОБА_1 , що на підставі договору факторингу від 17 лютого 2022 року № 02 - 17/02/2022, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Авіра груп» і ТОВ «ФК кеш ту гоу», право вимоги заборгованості за кредитним договором від 07 березня 2021 року № 23150 відступлене ТОВ «ФК кеш ту гоу». Заборгованість за кредитним договором перед ТОВ «ФК кеш ту гоу» на дату відступлення склала 9 150 грн, у тому числі: заборгованість за сумою кредиту 1 500 грн, заборгованість за комісіями і відсотками 7 425 грн, заборгованість за штрафами / за пенею 225 грн. Позивач вимагав від відповідача у строк до 30 днів з дати отримання цієї вимоги сплатити суму боргу за кредитним договором, що становить 9 150 грн за відповідними реквізитами.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір про надання фінансового кредиту від 07 березня 2021 року № 23150, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Авіра груп» і ОСОБА_1 в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачем договору про надання фінансового кредиту від 07 березня 2021 року № 23150, за умовами якого позичальнику передано грошові кошти у погодженому розмірі та на погоджений сторонами цього правочину строк, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача.

Зазначений договір укладений у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію».

Використання для підписання відповідачем договору кредитної лінії одноразовим ідентифікатором, який містить комбінацію букв та цифр, узгоджується із вимогами законодавства. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим.

Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення договору про надання фінансового кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 500 грн на банківський рахунок (банківську картку).

Зазначене підтвердив і відповідач у судовому засіданні, зокрема, реєстрацію на сайті позикодавця, обмін електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, а також отримання в кредит коштів у розмірі 1 500 грн.

За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що договір про надання фінансового кредиту укладено з дотриманням вимог закону.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).

Як зазначено вище, паспорт споживчого кредиту, договір кредитної лінії та графік платежів, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, тип кредиту, суму кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки тощо.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу на стороні кредитора у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2022 року у справі № 466/3732/20).

Позивач довів, що він в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладених договорів факторингу набув право вимоги до відповідача.

Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав договір кредитної лінії, фактично отримані кредитні грошові кошти у добровільному порядку на користь позивача в повному обсязі не повернув, тому ТОВ «ФК кеш ту гоу» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання договору про надання фінансового кредиту, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених ним умовах та невиконання останнім свого обов`язку щодо своєчасного повернення коштів.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Укладаючи договір про надання фінансового кредиту відповідач повинен був достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання ним умов цього договору, повинен був діяти добросовісно, а підписавши цей договір, він погодився з його умовами та взяв на себе зобов`язання, передбачені указаним правочином.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК кеш ту гоу» за договором про надання фінансового кредиту від 07 березня 2021 року № 23150 складає 8 925 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 1 500 грн, прострочена заборгованість за процентами 7 425 грн.

Водночас суд не може погодитися з указаним розрахунком з огляду на таке.

Принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19).

Отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору. Кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (частина перша статті 613 ЦК України).

Відповідно до звичаїв ділового обороту у кредитних правовідносинах саме банк або інша фінансова установа розраховує заборгованість, маючи для цього необхідні технічні та професійні ресурси. Хоча такі дії кредитор вчиняє на власну користь, їх невчинення зумовлює стан юридичної невизначеності, неможливість припинення боржником зобов`язання виконанням, проведеним належним чином, за відсутності інформації про дійсну суму його заборгованості.

Визначаючи розмір заборгованості, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані сторонами докази (зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду.

У цій справі позивач на підтвердження наявної суми заборгованості ОСОБА_1 надав лише довідку, яка мітить найменування виписка з особового рахунка за кредитним договором від 03 липня 2021 року № 23150, яка підписана директором ТОВ «ФК кеш ту гоу», відповідно до якої заборгованість перед вказаним товариством за кредитним договором станом на 25 червня 2024 року (включно) складає 8 925 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 1 500 грн, прострочена заборгованість за процентами 7 425 грн.

Надані позивачем документи лише констатують заборгованість у фіксованій сумі, але не підтверджують її наявність, походження і розмір.

Відхиляючи будь-які доводи сторін (учасників справи) чи спростовуючи подані докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування такому відхиленню чи спростуванню, а також навести ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 6 ЦПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обов`язком суду під час розгляду справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 679/1103/23.

У Рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками фізичними особами.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19.

Встановлено, що 07 березня 2021 року ОСОБА_1 надано у кредит 1 500 грн (пункт 1.1), кредит надається строком на 18 днів, тобто до 24 березня 2021 року (пункт 1.2), за користування кредитом клієнт сплачує 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу (пункт 1.3).

У постанові Верховного Суду від 12 березня 2025 року у справі № 521/17682/15-ц викладено висновок про те, що «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України».

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанова Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 756/1801/23).

З огляду на викладене заборгованість ОСОБА_1 за процентами за договором про надання фінансового кредиту від 07 березня 2021 року № 23150 становить 675 грн (1 500 грн ? 2,5 % ? 18 днів).

Зібраними у справі доками підтверджено, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість перед ТОВ «ФК кеш ту гоу» за договором про надання фінансового кредиту від 07 березня 2021 року № 23150 у розмірі 2 175 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 1 500 грн та заборгованості за відсотками 675 грн.

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша статті 259 ЦПК України).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання грошових коштів у позику порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги задоволено на 24,37 %. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 590,34 грн.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Згідно з пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 753/25081/21).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У судовому засіданні відповідач заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи.

До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано довіреність від 30 грудня 2024 року, договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, додаткову угоду № 1 від 27 грудня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 27 грудня 2024 року, акт про приймання правової допомоги від 17 березня 2025 року.

В акті про приймання правової допомоги від 17 березня 2025 року зазначено вартість послуг, яка становить 10 500 грн, з яких: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК кеш ту гоу» та ОСОБА_1 у рамках кредитного договору від 07 березня 2021 року № 23150 (1 год) 2 000 грн, складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики (2,5 год) 5 000 грн, інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень щодо процесуального статусу судової справи (1,5 год) 3 000 грн, канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції 500 грн.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року у справі №717/1699/22).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, надав оцінку наданих на підтвердження понесених таких витрат доказів у їх сукупності, врахував розмір задоволених позовних вимог, характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, її складності та значимості дій адвоката у справі, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 1 500 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 76, 81, 141, 258, 259, 263265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК кеш ту гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК кеш ту гоу» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту від 07 березня 2021 року № 23150 у розмірі 2 175 (дві тисячі сто сімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК кеш ту гоу» судовий збір у розмірі 590 (п`ятсот дев`яносто) гривень 34 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК кеш ту гоу» витрати на професійну (правову) допомогу у розмірі 1 500 (тисяча п`ятсот) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК кеш ту гоу» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Кирилівська, 82, офіс № 7; ЄДРПОУ 42228158).

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя М. М. Пилипчук