03.04.2025 Єдиний унікальний номер 205/965/16-ц
Провадження № 2/205/124/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участю секретаря судового засідання Воронок А.О.

розглянувши цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, стягувач ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до погашення заборгованості за виконавчими документами в повному обсязі.

В обґрунтуванні зазначає, що у нього на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 64807627 з виконання виконавчих листів №205/965/16-ц виданих 25.04.2019 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 4 000 дол. США та 1119,73 грн., 1221,52 грн. судового збору. Рішення боржником у справі не виконане. 15.03.2024 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів та направлено до банківських установ для виконання та потанову про арешт майна боржника, яку направлено Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області та до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області для виконання. У банківських установах відсутні відкриті рахунки боржника. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за боржником зареєстровано право власності на 27/100 ч. житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно відповіді від МВС України за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

На день звернення до суду з даним поданням боржником жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі або частково виконання не вчинено, що вказує на ухилення від виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, представником адвокатом Кувшиновою Н.В. подано клопотання про розгляд справи без її участі, просила подання приватного виконавця задовольнити.

Суд, дослідивши подання та надані до нього документи, вважає що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом п. 5 ч. 1ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є не тільки наявність невиконаних зобов`язань, а і ухилення від їх виконання.

Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі дії боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо).

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах території.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, що передбачено законом, і які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.

Суд зазначає, що з позиції Європейського Суду з прав людини у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку протягом всієї тривалості виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості.

Тобто, для втручання у право боржника на свободу вільного пересування необхідно дотриматися розумного балансу між правами боржника щодо вільного пересування та правами стягувана на остаточне виконання судового рішення і його правами на борг як на його майно.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. знаходиться зведене виконавче провадження №64790873 з виконання виконавчих листів №205/965/16-ц виданих 25.04.20019 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", на який посилається суб`єкт звернення, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Порядок примусового виконання судових рішень врегульовано Законом України "Про виконавче провадження".

Виходячи з наведеного, слід дійти до висновку, що законом передбачено юридичні санкції у виді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, яке є свідомим, і на момент звернення виконавця до суду повинен вже відбутись і бути об`єктивно наявним та вбачатись з матеріалів виконавчого провадження. Само по собі невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Суду не представлені докази того, що у боржника була реальна можливість сплатити заборгованість (наявність майна, грошових коштів тощо), однак боржник свідомо не виконує покладені на нього зобов`язання.

Суду не представлено доказів того, що боржник не надав у строк, встановлений державним виконавцем відомості про доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, не з`являвся без поважних причини за викликом державного виконавця тощо.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що обов`язок доказування в даній категорії справ лежить на державному виконавцеві, із матеріалів, представлених державним виконавцем суду не вбачається, що боржник свідомо вчинив дії, спрямовані на невиконання обов`язку сплатити заборгованість, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості.

Крім того, державний виконавець, вимагаючи тимчасово обмежити право боржника на виїзд за межі України, також не надав доказів на підтвердження наміру боржника виїхати за межі України з метою невиконання рішення суду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що твердження приватного виконавця Русецької О.О. про свідоме ухилення боржника від погашення заборгованості заявником не спростовані, а тому необхідність у застосуванні до нього обмеження у праві виїзду за межі України не відпала.

Суд доходить висновку про те, що тимчасове обмеження в праві виїзду за ухилення від виконання зобов`язань ґрунтується на національному законі, переслідує легітимну мету- таку як захисту права стягувача на повернення боргу і є пропорційним меті його застосування, адже стягнута рішенням суду сума боргу є досить значною, становить 4 000 дол. США. доказів його погашення суду не надано.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", Законом України "Про виконавче провадження", ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, стягувач ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.О. Бізяєва