ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
08 квітня 2025 року м. Чернігів
Унікальний номер справи № 733/437/24
Головуючий у першій інстанції Овчарик В.М.
Апеляційне провадження № 22-з/4823/82/25
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
головуючого-судді: Онищенко О.І.
суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.
секретар: Шкарупа Ю.В.
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат»
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» про ухвалення додаткової постанови у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2025 року та додаткове рішення цього суду від 7 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Магнат» про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Магнат» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

Додатковим рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ АПК «Магнат» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн; в іншій частині заяви відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 26 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2025 року залишено без задоволення, а рішення без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2025 року задоволено частково: додаткове рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2025 року змінено, зменшено визначену судом до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія « Магнат» суму витрат на професійну правничу допомогу з 20000 грн до 8000 грн.

31 березня 2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Магнат» через систему «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі.

У запереченнях на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу позивачка зазначає, що сума 20 000 грн є неспівмірною із фактичним обсягом наданих послуг (подання відзиву та участь у судовому засіданні представника), не відповідає складності справи, тривалості її розгляду та значенню для сторін. Враховуючи свій статус пенсіонерки, позивачка просить відмовити у задоволенні заяви через завищений і юридично необґрунтований розмір витрат.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2, 8 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як передбачено частинами четвертою та п`ятою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 зазначив, що склад і розмір витрат на правничу допомогу є предметом доказування у справі. Для підтвердження цих витрат необхідно подати договір про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі послуг, платіжні документи та розрахунок витрат. Наявність таких доказів є підставою для їх відшкодування стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Таким чином, Верховний Суд роз`яснив, що перелік доказів витрат на правничу допомогу не є вичерпним, а їх оцінка перебуває у межах дискреції суду.

Верховний Суд у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 виклав правову позицію, згідно з якою витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт перший частини другої статті 137 ЦПК України).

Так, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, що склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, який передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.

Відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу повідомлено, що ним будуть подані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу впродовж п`яти днів після ухвалення рішення відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України. Орієнтовний розрахунок судових витрат, які він очікує понести складає 20000,00 грн (а.с.40 т.2).

31 березня 2025 року, тобто у п`ятиденний термін після ухвалення судового рішення апеляційним судом, відповідачем подано до суду докази на підтвердження витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до договору № 08-10/24 про надання правової допомоги від 8 жовтня 2024 року та додаткової угоди до нього від 11 березня 2025 року, відповідач ТОВ АПК «Магнат» надало повноваження адвокату Ткаченку Д.А. представляти його інтереси у Чернігіському апеляційному суді, що підтверджується відповідним ордером на надання правничої (правової) допомоги.

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 28 березня 2025 року, адвокат Ткаченко Д.А. надав ТОВ АПК «Магнат» професійну правничу (правову) допомогу (адвокатські послуги), а клієнт прийняв надані послуги:10 000 грн - подання відзиву (6 год); 2 500 грн консультації клієна (1,5 год); 7 500 грн - представництво інтересів у Чернігівському апеляційному суді 26 березня 2025 року (1 год).

Такий розмір витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів апеляційного суду вважає завеликим, оскільки стягнення витрат на професійну правничу допомогу з іншої сторони не може бути засобом надмірного збагачення тієї сторони, на користь якої такі витрати стягуються, особливо у випадках, коли обсяг витрат явно перевищує розумні межі, зважаючи на складність справи, обсяг наданих послуг та матеріальне становище сторін.

Із акту приймання-передачі від 28 березня 2025 року вбачається, що надання послуги з подання відзиву на апеляційну скаргу фактично поглинає послугу - консультації клієна.

Разом, з цим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених ТОВ АПК «Магнат» на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 137 та частиною третьої статті 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом Ткаченко Д.А. робіт (подання відзиву, представництво інтересів відповідача в суді апеляційної інстанції), клопотання позивачки про зменшення витрат на правничу допомогу, відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 5000,00 грн.

Керуючись ст.137, 141, 270 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» (місцезнаходження: 16651, Чернігівська область, Ніжинський район, с. Талалаївка, вул. Прилуцька, 125; ) 5000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: