СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/51/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В., вивчивши матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

19.07.2024 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), якою просить визнати неправомірною бездіяльність Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту з належного ОСОБА_1 майна, який був накладений постановою № 833/4 від 11.02.2003 року у межах виконавчого провадження реєстраційний номер обтяження 1415107; зобов`язати Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати заходи примусового виконання та зняти арешт та заборону відчуження всього нерухомого мана ОСОБА_1 вжиті у межах виконавчого провадження.

Під час вивчення матеріалів зазначеної скарги суд приходить до висновку про наявність правових підстав для передачі матеріалів за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

З матеріалів справи, а саме з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.02.2003 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції вбачається, що на примусовому виконанні у державного виконавця перебував виконавчий лист № 2-1406 виданий 13.12.2002 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Відтак, скаржником подано скаргу без дотримання положень ч. 1 ст. 448 ЦПК України, тобто не до того суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, яким є Києво-Святошинський районний суд Київської області.

В свою чергу, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1, ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що справу необхідно передати на розгляд Києво-Святошинського районного суду Київської області, як суду, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить розгляд вказаної заяви на підставі ч. 1 ст. 448 ЦПК України та п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 30, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - передати за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.В. П`ятничук