Справа № 577/698/25
Провадження № 2/577/496/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2025 року м. Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді Гетьмана В.В.,
при секретарі Лиховоз Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 28.03.2024 р. в сумі 3000 доларів США та 3% річних в сумі 186,97 грн. за період з 20.01.2025 р. по 06.02.2025 р. Вимоги обгрунтовує тим, що 28.03.2024 р. уклав з відповідачем письмовий договір позики у формі розписки, відповідно до якого надав 3000 доларів США із зобов`язанням повернути кошти на протязі 10 дн. з дня вимоги. З листопада 2024 р. на його неодноразові телефонні дзвінки щодо повернення коштів, відповідач не реагував та кошти не повернув. 03.01.2025 р. направив ОСОБА_2 письмову вимогу, яку останній отримав 10.01.2025 р. Однак, на даний час займана сума не повернута, незважаючи на пропозиції вирішити питання в добровільному порядку, що змусило звернутися із даним позовом до суду.
ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений.
Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.
Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).
Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
З копії договору позики від 28.03.2024 р. вбачається, що ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_3 03 тис. доларів США із зобов`язанням повернення на протязі 10 дн. з дня вимоги (а.с.6).
Факт наявності у позивача оригіналу розписки на підтвердження укладення договору позики та його умов з позичальником, згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, свідчить лише про невиконання умов угоди останнім.
Ст. 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.
При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.
Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Ст.524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Статтею 533 ЦК Українивстановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч.1 ст. 1046 ЦК України, а також ч.1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком, згідно якого: борг за договором позики складає 03 тис. доларів США., 3 % річних від простроченої суми за період з 20.01.2025 р. по 06.02.2025 р. складає 186,97 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача борг за договором позики в сумі 3000 доларів США та 186,97 грн.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1241,99 грн. судового збору.
Керуючись 536, 625, 1048 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 7, 9-13, 81, 89, 141, 137, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, -
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 заборгованості за договором позики в сумі 3000 (три тисячі) доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 - 3% річних 186 (сто вісімдесят шість) грн. 97 коп. та судовий збір 1241 (одна тисяча двісті сорок одна) грн. 99 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя Гетьман В. В.