11.04.2025 Єдиний унікальний номер 205/5576/25
Провадження№ 2/205/3225/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Курбанова Н.М. ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» про стягнення заборгованості із нарахованої, але не виплаченої компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

10.04.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» про стягнення заборгованості із нарахованої, але не виплаченої компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі вважаю, що вищевказаний позов слід залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно п.1 ч.1ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається - у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Згідно із п. 10 ч. 1 ст.176ЦПК України ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Згідно із п. п. 4, 5 ч. 3 ст.175ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З позовних вимог вбачається, що позивач просить стягнути на свою користь заборгованість із нарахованої, але не виплаченої компенсації за невикористану відпустку, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні та моральну шкоду.

Згідно пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 1211,20 гривень, що підтверджується квитанцію №0.0..1 від 04.04.2025 року .

Таким чином, позивачем хоча і зазначена ціна позову 66613,12 грн., але в позовній заяві відсутній період, за який позивач просить стягнути середній заробіток, відсутні належні докази розміру середньоденного заробітку, а також розрахунок суми, яку позивач просить стягнути, у зв`язку з чим це позбавляє суд об`єктивної можливості визначити розмір судового збору, який позивач зобов`язаний сплати при поданні позову до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди.

Згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).

Таким чином, усі інші вимоги, окрім вимог щодо відшкодування матеріальних збитків мають бути оплачені судовим збором.

Таким чином, позивач звернувся до суду з двома позовними вимогами майнового характеру.

Так, відповідно ч. ч. 1, 2 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн.

З огляду на те, що позивачем заявлено три вимоги майнового характеру, одна із яких про відшкодування моральної шкоди, вказана вимога має бути оплачена судовим збором, виходячи із ставок, встановлених Законом України «Про судовий збір», а саме в розмірі 1211,20 грн. за реквізитами Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, а саме: отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/Нов.р/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0004633, код класифікації доходів бюджету 22030101, та відповідний платіжний документ необхідно надати до суду.

Таким чином, позивачу необхідно надати документ, що підтверджує сплату судового збору за вимогою про відшкодування моральної шкоди у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та зазначити період, суму середнього заробітку з відповідним розрахунком сум, що стягуються чи оспорюються, на підставі довідки про заборгованість по заробітній платі, про розмір середньоденного заробітку за останні два місяці, що передували його звільненню, табелю виходу на роботу за останні два місяці, що передували його звільненню, видані відповідачем.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185, 194, 260, 261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» про стягнення заборгованості із нарахованої, але не виплаченої компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди - залишити без руху.

Для усунення недоліків заявнику надати строк терміном десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків в строк наданий судом, заява буде вважатись неподаною і буде повернута.

Копію ухвали надіслати заявнику за вказаної ним адресою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Курбанова Н.М.