ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/275/23 Номер провадження 22-ц/814/991/25Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 жовтня 2024 року (повний текст рішення складено 29 жовтня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про відшкодування майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про відшкодування майнової шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 червня 2022 року на належний позивачу автомобіль впало дерево, внаслідок чого транспортний засіб було пошкоджено.

Згідно висновку експерта №18-22 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження належного позивачу автомобіля від 23 серпня 2022 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ВАЗ-21213, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає величину 22550,10 грн, а вартість проведеного дослідження складає 3920,00 грн.

Добровільно позивачу не було відшкодовано завдану шкоду внаслідок падіння дерева.

ОСОБА_1 вказав, що відповідно до пункту 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є, зокрема на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Зазначив, що дерево, яке впало на належний йому автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста, а тому, відповідно до вимог частини п`ятої статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», організація роботи з цього питання є обов`язком виключно органу місцевого самоврядування.

На думку позивача, Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області не забезпечено належної організації благоустрою за адресою: м. Кременчук, просп. Свободи, 65, внаслідок чого на належний ОСОБА_1 транспортний засіб впало дерево, який був припаркований без порушень правил дорожнього руху.

З огляду на вище вказане, позивач прохав суд стягнути з Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 22550,10 грн, витрати за проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 3920,00 грн, а також судовий збір.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про відшкодування майнової шкоди.

Вказане судове рішення мотивовано тим, що позовні вимоги позивача пред`явлені до неналежного відповідача - Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, оскільки останній не є власником земельної ділянки, на якій було розташовано дерево, що спричинило пошкодження транспортного засобу позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Із рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 жовтня 2024 року не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу, в якій прохав суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, а саме: стягнути з Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на його користь майнову шкоду у розмірі 22550,10 грн, витрати за проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 3920,00 грн, а також судовий збір.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи, наведені в апеляційній скарзі

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що рішення місцевого суду ухвалено з грубим порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Позивач зауважує, що практика щодо належного відповідача у даній категорії справ є відмінною одна від одної: у постанові Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі №61-6202св18 вказано на неможливість покладення обов`язків відшкодування завданої майнової шкоди на орган місцевого самоврядування, оскільки організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до компетенції саме виконавчого органу міської ради; у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 211/1489/13-ц зауважено, що власником (особою, яка зобов`язана утримувати майно, що їй належить) зелених насаджень є власник земельної ділянки, на якій вони розташовані, тобто у даному разі територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування, - а тому, на його думку, є доведеним причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженим належного йому автомобіля та бездіяльністю саме виконавчого комітету міської ради, до обов`язків якого входить організація озеленення та яким не було належним чином забезпечено організацію роботи з питань благоустрою, що свідчить про наявність їх вини у завданні шкоди.

Зауважено, що з метою уникнення помилок, позивач свідомо подав позов до двох відповідачів: міської ради та виконавчого комітету міської ради, - суд мав розібратися із належним відповідачем та самостійно визначити відповідального за нанесену шкоду майну ОСОБА_1 .

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить: відшкодування майнової шкоди у розмірі 22550,10 грн, а також витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 3920,00 грн, та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, та статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є власником автомобіля ВАЗ-21213, державний номерний знак НОМЕР_1 .

18 червня 2022 року поліцейським роти №2 взводу №1 БПП в м. Кременчуці Дозорцевою К.С. було прийнято від ОСОБА_1 заяву про кримінальне правопорушення та іншу подію за фактом пошкодження його транспортного засобу внаслідок падіння гілки дерева за адресою: м. Кременчук, просп. Свободи, 65. У зв`язку із відсутністю ознак кримінального правопорушення розгляд звернення було припинено.

Вартість матеріального збитку, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №18-22 від 23 серпня 2022 року, заподіяного власнику автомобіля ВАЗ-21213, державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 22550,10 грн.

Вартість наданої послуги з визначення вартості матеріального збитку автомобіля ВАЗ-21213, державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно квитанції №18 становить 3920,00 грн.

Департаментом житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області було розроблено Міську програму по видаленню аварійних, сухостійних, та фаутних дерев, а також кронування дерев, що досягли вікової межі, на території Кременчуцької міської територіальної громади на 2021-2025 роки, що була затверджена рішенням Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 16 грудня 2021 року.

У вказаній програмі зазначено, що зеленими насадженнями на територіях навчальних та дошкільних закладів (та прилеглих до закладів територій) опікується Департамент освіти, лікарняно-профілактичних закладів (та прилеглих до закладів територій) - управління охорони здоров`я, закладів культури (та прилеглих до закладів територій) управління культури та туризму (згідно з діючим законодавством, відповідальним за утримання зелених насаджень на прилеглій території профільних установ та організацій є балансоутримувач). На територіях зелених зон вздовж проїжджої частини вулиць міста, зон загального користування у приватному секторі, парків та скверів об`єкти озеленення утримує КП «Благоустрій Кременчука», на міських кладовищах - КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», на прилеглих/прибудинкових територіях житлових будинків, які перебувають на обслуговуванні об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) - правління ОСББ. Заходи з утримання зелених насаджень на території парку Миру, парку Воїнів-Інтернаціоналістів у складі регіонального ландшафтного парку «Кагамлицький», парку культури та відпочинку «Придніпровський», парку «Крюківський», парку «Міський сад» здійснюють балансоутримувачі. Згідно з пунктом 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10 квітня 2006 року № 105, відповідальними за утримання зелених насаджень на територіях установ, підприємств, організацій та на прилеглих територіях - установи, організації, підприємства. Відповідальними за утримання зелених насаджень на території приватних садиб і прилеглих територій їх власники або користувачі.

Згідно положення про Департамент житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, затвердженим рішенням Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 03 грудня 2020 року, метою та завдання Департаменту, зокрема є організація належного утримання і розвитку об`єктів місцевого благоустрою.

Згідно інформації Управління земельних ресурсів Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 11 червня 2024 року земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є землею комунальної власності за законом, не наданою у власність та користування.

Позиція апеляційного суду

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (схожий висновок див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20).

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (частина перша статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо (пункт 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади (частина сьома статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

У пункті 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі (пункту 5.5. Правил).

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постановах Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 200/22129/16-ц та від 25 січня 2023 року у справі № 522/2891/20 зазначено, що, «…до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень у дворі біля будинку АДРЕСА_1. Місцевий суд установив, що відповідач КП «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради було створено на підставі рішення Дніпровської міської ради №45/22 від 08 грудня 2004 року, при створенні якого на його баланс жодних зелених насаджень не передавалось. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 30 листопада 2011 року №53/17 «Про внесення змін до рішення міської ради від 02 березня 2011 року № 16/9 «Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради» КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради є балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_1, проте не об`єктів благоустрою зеленого господарства, що розташовані на прибудинковій території вказаного будинку.

Покладаючи на Дніпровську міську раду обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової шкоди, місцевий суд врахував, що дерево, з якого впала гілка на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста та виходив із відсутності даних, що дане дерево відповідно до вимог частини п`ятої статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебувало на балансовому обліку виконавчого комітету чи будь-якої організації, в той час як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування».

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки відомості перебування на балансовому обліку виконавчого комітету чи будь-якої організації дерева, внаслідок падіння якого позивачу було завдано матеріальних збитків, матеріали справи не містять та враховуючи його розташування на земельній ділянці комунальної форми власності, то колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що у даній справі належним відповідачем є Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області.

З аналізу позовної заяви та апеляційної скарги вбачається, що хоч ОСОБА_1 і зазначає Кременчуцьку міську раду Кременчуцького району Полтавської області як співвідповідача, однак у прохальній частині прохає суд стягнути з Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на свою користь майнову шкоду, витрати за проведення оцінки вартості матеріального збитку, а також судовий збір.

Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Частиною другою статті 264 ЦПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 стосувалися саме стягнення майнової шкоди з Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, то суд першої інстанції, з урахуванням принципу диспозитивності, був позбавлений можливості самостійно вийти за межі позовних вимог та стягнути грошові кошти з іншої, не вказаної у вимогах особи.

Отже, з огляду на формулювання ОСОБА_1 позовних вимог поданої ним позовної заяви, а також враховуючи принципи цивільного судочинства, суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Крім того, слід зауважити, що обов`язкові підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення зазначені у частині третій статті 376 ЦПК України, які під час перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції колегією суддів не були встановлені.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат, понесені сторонами під час розгляду справи місцевим судом, та відсутні підстави для розподілу судових витрат у вигляді судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2025 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко