Справа № 357/7710/17
Провадження № 4-с/357/8/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання Каплічної Ж.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

27.02.2025 представник заявника, адвокат Грищенко Олександр Миколайович, звернувся до суду з вказаною скаргою, мотивуючи тим, що відповідно до постанови Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області від 26.04.2018 відкрито виконавче провадження №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018 на виконання заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2018 у справі №357/7710/17, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» суми коштів у загальному розмірі 16 658,22 грн. Постановою Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м, Київ) від 21.11.2024, на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2024 по справі №357/7710/17, замінено сторону (стягувана) виконавчого провадження №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018:з ТОВ Науково-виробниче підприємство «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»». На сьогодні виконавчий лист у справі №2/357/7710/17, виданий 05.04.2018 на виконання заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2018 у справі №357/7710/17, не виконаний.Натомість за даними АСВП, згідно постанови Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) від 21.02.2025 виконавчий лист у справі №2/357/7710/17, виданий 05.04.2018 на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2018 у справі №357/7710/17, повернутий стягувачу без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до відомостей АСВП за період як із 26.04.2018, так із 21.11.2024 по 20.02.2025, всіх можливих та необхідних своєчасних, належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій, Білоцерківським ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) не вчинялось. Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/25970/14, від 02.12.2020 у справі №911/4670/13). Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (частина 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен періодично, неодноразово та/або систематично проводити перевірки майнового стану Боржника із метою належного виконання рішення суду із врахуванням всього періоду перебування виконавчого документу на примусовому виконанні в органі примусового виконання. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»», ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018 на виконання заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2018 року по справі №357/7710/17, в АСВП та тими даними/відомостями про вжиті заходи та застосовані виконавчі дії Білоцерківським ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ), котрі останнім розміщені в даній системі на підтвердження їх вжиття та/або застосування, зазначає про порушення та недотримання Білоцерківським ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ), як ст. 10, 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження» в цілому, так і положення ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» зокрема. Скаржник звертає увагу суду на те, що виявлення рахунків Боржника як в загальному, так і на предмет відкриття Боржником нових рахунків із метою уникнення від виконання рішення суду у даній справі, а також інших джерел доходів Боржника, за період із 26 квітня 2018 року по 21 лютого 2025 року проводилась із порушенням та недотриманням положення частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження». Поряд із цим, доцільно наголосити на тому, що перевірка майнового стану боржника проводилась вибірково та неналежно. Натомість, як підтверджують матеріали виконавчого провадження №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018, платіжні вимоги на списання коштів Білоцерківським ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ), із зареєстрованих за боржником поточних рахунків у відповідних банківських установах своєчасно не виставлялись. Посилання на те, що боржник не має відкритих рахунків, є помилковим, адже грошові кошти від наявних доходів боржника (у вигляді пенсії, заробітної плати, тощо) мають надходити обов`язково згідно вимог чинного законодавства на рахунки, відкриті боржником у банківських установах. Але, не дивлячись на те, що виконавче провадження №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018, перебуває на виконанні ще із 26 квітня 2018 року, вперше запит до Пенсійного фонду про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно - правовими договорами, про їх останнє місце роботи, органом ДВС було вжито лише у червні 2024 року. Як підтверджують матеріали виконавчого провадження №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018, державним виконавцем Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) було порушено не лише вказані вище норми виконавчого процесуального законодавства України, а й також положення статей 53, 54, 56, 75, 76 Закону України «Про виконавче провадження». ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»», за результатами аналізу норм та положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 за №2832/5, Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, зазначає та просить врахувати, що Білоцерківський ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) не був позбавлений як раніше, так і й станом на сьогодні здійснити всі передбачені законом виконавчі заходи в рамках виконавчого провадження №56274467. Білоцерківським ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) не було встановлено відсутність та/або наявність боржника серед учасників та/або засновників відповідного кола суб`єктів господарювання. Адже, наявність у власності боржника корпоративних прав передбачає та зумовлює участь у діяльності іншої юридичної особи, що передбачає можливість отримання доходу у вигляді розподілу відповідного прибутку від діяльності вказаних суб`єктів господарювання, тощо. Натомість, відсутні будь-які докази вжиття будь-яких/жодних передбачених чинним законодавством України заходів примусового виконання у виконавчому провадженні №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018, на виконання положень статті 53-1 ЗУ «Про виконавче провадження» та статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Проведені на сьогодні виконавчі дії щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018, не підтверджують відсутності у боржника майна та активів, необхідних для задоволення вимог даного виконавчого документу. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС», просить врахувати, що Білоцерківський ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) виявив та/або встановив факт перебування боржника із 22 серпня 2012 року у шлюбних відносинах із ОСОБА_2 , натомість, перевірку майнового стану чоловіка Боржника із метою виявлення того майна, котре є спільною сумісною власністю подружжя, проведено/здійснено не було. Отже, має місце існування факт бездіяльності державного виконавця Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №56274467 що проявляється у незвернені стягнення на майно боржника, належному на праві спільної сумісної власності, його арешту, опису, оцінці та реалізації наявного нерухомого майна боржника із врахуванням та на підставі норм та положень Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження». Щодо порушення Білоцерківським ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05 квітня 2018 року, приписів пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу лише у разі, якщо ним у встановленому порядку вжито всіх передбачених законом заходів щодо з`ясування майнового стану боржника та розшуку майна боржника, проте як було встановлено вище, державним виконавцем Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) не було вжито всіх передбачених законом заходів. Також, жодних належних, своєчасних та об`єктивних виконавчих дій у виконавчому провадженні №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018, державним виконавцем Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) не було здійснено. З огляду на вказане вище, дії державного виконавця Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018, без виконання стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37Закону України «Про виконавче провадження», є протиправними, передчасними та незаконними. Також, зазначає, що Білоцерківським відділом ДВС не враховано правових висновків Верховного Суду (сформованими за наслідками розгляду скарг на бездіяльність органів виконавчої служби), зокрема, правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03 червня 2020 року у справі №464/5990/16-а, які є обов`язковими для органу державної виконавчої служби відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України. Враховуючи фактичне невиконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018, протягом значного періоду часу можна беззаперечно стверджувати про бездіяльність державного виконавця Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ).ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»», в порядку, передбаченому ст. 43, 48, 49, 133, 137, 141, 452 ЦПК України, повідомляє про те, що у майбутньому із врахуванням умов та на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) змушений бути понести витрати, пов`язані із розглядом відповідної даної скарги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» на дії державного виконавця, адже невідомо коли спір за даною скаргою остаточно буде вирішено та котрий розмір витрат змушений буде додатково понести заявник - ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»». Тому, просив визнати незаконними дії державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05 квітня 2018 року на виконання заочного Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2018 року по справі №357/7710/17, котрі виразились у прийняті постанови від 21 лютого 2025 року про повернення виконавчого листа у справі №2/357/7710/17 стягувачу без виконання на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та скасувати постанову Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) від 21 лютого 2025 року про повернення виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05 квітня 2018 року на виконання заочного Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2018 року по справі №357/7710/17, стягувачу без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесеної в межах виконавчого провадження №56274467.

28.02.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято скаргу до розгляду та призначено судове засідання.

28.02.2025 судом постановлено ухвалу, якою забезпечено участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» учасника справи: представника скаржника, адвоката Грищенка Олександра Миколайовича.

Представник заявника (стягувача), адвокат Грищенко Олександр Миколайович, у судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити її у повному обсязі.

Представник Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Боржник - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Судовий контроль за виконанням судових рішень врегульовано законодавцем у розділі VII ЦПК України.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 16.02.2018 заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, у справі №357/7710/17, провадження №2/357/357/18, яке набрало законної сили 19.03.2018, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Білоцерківмаз» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за договором найму, задоволено та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Білоцерківмаз» заборгованість за Договором ПК №30/10/15-01 у розмірі 12 000,00 грн основної заборгованості, 206,14 грн 3% річних від суми основної заборгованості, 1 799,83 грн пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 1052,25 грн інфляційних втрат та 1600,00 грн судового збору, разом 16 658,22 грн.

16.10.2024 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Білоцерківмаз» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», у виконавчому провадженні на підставі виконавчого листа у справі № 357/7710/17 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

26.04.2018 старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Бабіним Р.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі № 357/7710/17, провадження №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Білоцерківмаз» заборгованості за Договором ПК №30/10/15-01 у розмірі 12 000,00 грн основної заборгованості, 206,14 грн 3% річних від суми основної заборгованості, 1 799,83 грн пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 1052,25 грн інфляційних втрат та 1600,00 грн судового збору, разом 16 658,22 грн.

23.05.2018 старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Бабіним Р.М. винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №56274467.

08.08.2019 та 24.12.2019 головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Рябоконем Миколою Володимировичем винесено постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №56274467.

23.01.2020 головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рябоконем Миколою Володимировичем винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №56274467.

16.12.2020, 13.10.2022 та 16.02.2023 головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рябоконем Миколою Володимировичем винесено постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №56274467.

08.06.2023 державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кичкою Тетяною Василівною винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №56274467.

07.08.2023 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Камінською А.К. винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №56274467.

21.06.2024 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким Русланом Олександровичем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №56274467

15.07.2024 та 20.11.2024 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким Русланом Олександровичем винесено постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №56274467.

20.11.2024 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким Русланом Олександровичем винесено постанову про зміну реєстраційних даних у виконавчому провадженні №56274467, зокрема, дату народження боржника: ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

20.11.2024 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким Русланом Олександровичем винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №56274467.

21.11.2024 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким Русланом Олександровичем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження №56274467, а саме замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Білоцерківмаз» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» у виконавчому провадженні на підставі виконавчого листа у справі № 357/7710/17 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

21.11.2024 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким Русланом Олександровичем винесено постанову про зміну реєстраційних даних у виконавчому провадженні №56274467, зокрема змінено резолютивну частину рішення з урахуванням ухвали суду від 16.10.2024 про заміну сторони виконавчого провадження.

21.02.2025 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким Русланом Олександровичем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно відповіді ПФУ та ДПС про надання інформації про осіб-боржників, які отримують пенсію, та надання інформації про осіб-боржників, які працюють за трудовими та Реєстраційний номер виконавчого провадження: 56274467 цивільно-правовими договорами, про місце роботи, - інформація відносно боржника не знайдено.

Вищевказані вище обставини підтверджуються матеріалами справи (а.с. 18, 19, 20, 22-28, 29), відомостями з АСВП, отриманими за ідентифікатором доступу, визнаються стягувачем та державним виконавцем.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

При цьому, за змістом ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 4 ст. 10 ЦПК України, при розгляді справ суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободі протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

У рішенні від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Заява N 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначає, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції», від 19 березня 1997 року, п. 40, ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема,за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно із положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів;здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні, а у разіякщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням; звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком та здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом(частина третя статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з абз.2 п. 1 Розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідності до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

У ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до п. 7 Розділу VIII Інструкції, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на майно боржника, його арешті або вилучені (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя та четверта статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Крім того, ч. 8 Розділу VIII Інструкції визначає, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові про накладення арешту зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Ст. 53-1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особливості звернення стягнення на частку (частину частки) учасника товариства з обмеженою відповідальністю та учасника товариства з додатковою відповідальністю визначається ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Підстави для повернення виконавчого документа стягувачу врегульовані ст. 37 Закону про виконавче провадження.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З матеріалів скарги та матеріалів виконавчого провадження, які містяться в АСВП (а.с. 30-31), вбачається, що під час примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018, а саме за період з 26.04.2018 по 20.02.2025, Білоцерківським відділом ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) у порушення вимог ст. 10, 18, 36, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» не було здійснено всіх заходів та виконавчих дій щодо примусового виконання рішення суду від 16.02.2018, оскільки запити щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника та запити щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, здійснювалися з порушенням та недотриманням строків визначених ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», вперше запит до Пенсійного фонду про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про їх останнє місце роботи, органом ДВС було вжито лише у червні 2024 року, здійснивши виклик боржника 23.07.2018, 22.11.2018, 08.08.2019, 16.12.2020,з поданням щодо застосування до боржника приводу, який без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, до суду не звертався, арешт нерухомого майна боржника, який накладений постановою від 23.05.2018, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна лише 21.02.2025, арешт рухомого майна боржника, який накладений постановою від 23.05.2018, зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна лише 20.11.2024.

Водночас, дослідивши матеріали виконавчого провадження, які містяться в АСВП, судом встановлено, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має два відкриті рахунки в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на які накладено арешт та на яких станом на 24.02.2021 містилися кошти в розмірі 648,26 грн, що підтверджується відповіддю на запит державного виконавця АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 24.02.2021.

Отже, державним виконавцем Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) не було вжито всіх передбачених законом заходів у виконавчому провадженні №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018 на виконання заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2018 року по справі №357/7710/17.

Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на ст. 129-1 Конституції України.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №619/562/18 та у постанові від 11.09.2019 у справі № 2-15/2003.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (ст. 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

П. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, та у випадку не виконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, та здійснювалось примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Тому, виходячи із системного аналізу норм права, оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що державним виконавцем Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу в рамках виконавчого провадження №56274467, були вчинені лише окремі виконавчі дії, проте в силу положень ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження» була проведена не вся можлива процедура здійснення державним виконавцем своїх прав та обов`язків, у зв`язку з чим він допустив порушення прав стягувача.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21 лютого 2025 року про повернення стягувачу виконавчого листа, виданого 05 квітня 2018 року на виконання заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2018 року у справі № 357/7710/17, провадження №2/357/357/18, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у межах виконавчого провадження №56274467, є передчасною та підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги скарги щодо визнання дій державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018, котрі виразились у прийняті постанови від 21 лютого 2025 року про повернення виконавчого листа стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», незаконними, слід зазначити наступне.

Так, рішенням є дія виконавця, яка вчиняється, для примусового виконання виконавчого документу або забезпечення його виконання, дією є здійснення посадовою особою своїх обов`язків у межах наданих чинним законодавством повноважень чи всупереч їм, а бездіяльністю є пасивна поведінка посадової особи, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку вона зобов`язана була вчинити.

Водночас, незаконними діями державного виконавця є дії або бездіяльність, які не відповідають вимогам законодавства України під час виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню. До незаконних дій або бездіяльності державного виконавця можуть належати, зокрема, винесення постанов, які суперечать закону.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Враховуючи вищевикладене, державний виконавець у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.02.2025, адже вказана підстава передбачена ст. 37, а тому вказані дії державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №56274467, котрі виразились у прийняті постанови від 21.02.2025 про повернення виконавчого листа стягувачу, не можуть бути визнані судом незаконними.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення

Керуючись ст. 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (, місцезнаходження: проспект Академіка Глушкова, будинок 40, офіс 315, місто Київ, 03187) на дії Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, місцезнаходження: бульвар Олександрійський, будинок 94, місто Біла Церква, Київська область, 09100), боржник: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), задовольнити частково.

Скасувати постанову Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21 лютого 2025 року про повернення стягувачу виконавчого листа, виданого 05 квітня 2018 року на виконання заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2018 року у справі № 357/7710/17, провадження № 2/357/357/18, на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у межах виконавчого провадження №56274467.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 07.04.2025, з урахуванням ч.3 ст. 124, ч.6 ст. 259 ЦПК України.

Суддя: О. В. Бондаренко