Справа № 199/2119/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Руденко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, визнання права власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка позивача ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про прийняття до розгляду та відкриття провадження по справі, суд прийшов до висновку, що позовна заява не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно до частини 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за вимогу немайнового характеру сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за вимогу майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено дві вимоги: немайнового характеру судовий збір за яку становить 1211,20 грн., а також майнового характеру - визнання права власності на житловий будинок, судовий збір за яку становить 1 відсоток ціни позову, яка позивачем не зазначена. У той же час не була зазначена ціна позову та судовий збір не був сплачений відповідно до ціни позову.

Крім того, позивачем не було зазначено, в чому полягає спір з відповідачем.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2025 року позову заяву було залишено без руху.

13.03.2025 року представником заявника було подано заяву про усунення недоліків, де зазначена ціна позову 9414 грн., а також сплачений відповідно до неї судовий збір по 1211,20 грн. за вимогу немайнового та майнового характеру.

Відповідно до ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Суд вважає, що ціна позову, визначена позивачем в розмірі 9414 грн. вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного нерухомого майна, оскільки вартість майна визначається станом на час подання позову, а не станом на 2000 рік, як зазначено у позові.

Оскільки ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, суд попередньо визначає розмір судового збору в розмірі 12600,00 грн., а тому з урахуванням сплачених 1211,20 грн. за майнову вимогу, позивачу необхідно було доплатити 11388,80 грн.

Ухвалою суду від 20 березня 2025 року позовну заяву було повторно залишено без руху.

31 березня 2025 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , який просить суд продовжити позивачу процесуальний строк, наданий для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно зі ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Установлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно з поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд зазначає, що продовженню підлягають порушені з поважних причин процесуальні строки, однак, представник позивача у своєму клопотанні про продовження процесуальних строків таких поважних причин не вказав. Причину зайнятість представника позивача у кримінальному процесі та сплата судового збору є значним фінансовим навантаженням, суд не вважає поважною. Крім того, з часу подання клопотання (31.03.2025) пройшло 10 днів, що є достатнім для усуненння недоліків позовної заяви

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що клопотання позивача про продовження процесуальних строків задоволенню не підлягає.

За таких обставин суд виснує, що позивач не виконав вимог ухвали суду від 20.03.2025 року у визначений судом строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, установлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись частинами 3, 5, 6 ст. 185, ст. 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 Бєликова Вадима Ігоровича про продовження процесуальних строків - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, визнання права власності на житловий будинок вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу право повторного звернення до суду з тими ж самими вимогами після усунення обставин, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Руденко