Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/1657/25
Провадження № 2/279/1004/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 квітня 2025 року м. Коростень

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Івашкевич О.Г., по цивільній справі № 279/1657/25 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради про визнання права власності.

В позовній заяві просять визнати право власності: за ОСОБА_1 на 2/5 частини нежитлового приміщення та за ОСОБА_2 3/5 частини нежитлового приміщення.

Відповідно до вимог ст.185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175-177 вказаного Кодексу.

Нормами ст.175,177 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви. Суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та долучені до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 177, 185 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ч.1,2 ст.9 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судом встановлено, що позивачем до позовної заяви додано фіксальний чек № від 04.12.2024 року про сплату судового збору у розмірі 2100 грн. 00 коп., проте вказаний фіксальний чек був долучений в якості доказу сплати судового збору до іншої судової справи № 279/7549/24, яка перебувала у провадженні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Ухвалою суду від 18.12.2024 року у цивільній справі № 279/7549/24 позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви. Оскільки вказані недоліки позовної заяви позивачами усунуті не були, ухвалою суду від 10.01.2025 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачам.

Відповідно до ч.2 ст. 44 ЦПК України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В разі ж повернення особі поданої ним позовної заяви остання не позбавлена права звернутись до суду з заявою про повернення сплаченої суми судового збору у відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Підібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.02.2019 року у справі № 1540/3297/18 , зазначивши про необхідність сплати судового збору на загальних підставах за повторне подання позовної заяви за умови, коли сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, і до повторно поданого позову додавався первісний документ про сплату судового збору.

Зокрема, Верховний Суд зауважив, що "певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону № 3674-VI передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час подання первісного позову й ухвалення оскаржених судових рішень стаття 6 Закону № 3674-VI передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таке законодавче визначення передбачає, що на час вчинення процесуальної дії позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі звернення до суду, оскільки за законом такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду.

Отже, законодавством встановлено чіткий порядок повернення сплаченої суми судового збору, яка в подальшому на розсуд особи може бути використана для сплати судового збору за подання іншого (нового) позову, в той же час використання сплаченої в одній справі суми судового збору при поданні іншого позову не передбачено законодавством та є порушенням порядку сплати судового збору."

Положеннями ч.5 ст.6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Положеннями п.1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання фізичною собою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць - 3028 гривень.

Відповідно до ч.7 ст.6 Закону України "Про судовий збір", у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Суд враховує, долучені до позовної заяви документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону позивача ОСОБА_1 .

Однак, сплачений позивачем ОСОБА_2 судовий збір, відповідно до долученого до справи фіксального чеку від 04.12.2024 року, який як встановлено судом був сплачений в іншій судовій справі, а також питання про повернення якого не було вирішено у межах такої справи не може бути прийнятий судом, як належний доказ сплати судового збору. За таких обставин, суд вважає судовий збір за даним позовом таким, що є не сплаченим.

Враховуючи викладене, позивачу ОСОБА_2 за подання позовної заяви необхідно сплатити судовий збір, який обчислюється з урахуванням загальної суми позову та сплачується пропорційно долі заявленої нею в позові вимоги та додати документ, що підтверджує його сплату.

Платіжні реквізити для зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету:

Отримувач коштів: ГУК у Жит. обл./ТГ м. Коростень/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача: UA0006827

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: 101, __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; судовий збір, за заявою назва установи, організації; назва суду, де розглядається справа).

Крім того, відповідно до п.п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року №358.

У відповідності до п.п. 1 п. 1 вказаної вище Постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

Долучена до позовної заяви довідка про можливу ринкову вартість майна не відповідає вимогам зазначених вище нормативно-правових актів, не містить методику визначення вартості, посилання на використані національні стандарти, порівняльні об`єкти , їх характеристики та ціну, що виключає можливість суду перевірити дійсну вартість майна, яке є предметом даного позову.

Керуючись ст.ст.175-177, 185,261,353 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір",

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради про визнання права власності , залишити без руху.

Надати позивачу 5-денний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі усунення у вказаний строк недоліків, позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки у строк, встановлений судом, то позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві з доданими до неї документами не пізніше 5-ти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя Оксана ІВАШКЕВИЧ