Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Будзан Л.Д.,

за участі секретаря судового засідання - Губенко О.М.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста Києва звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , в якому просять стягнути з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі по 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу).

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони є батьками відповідача ОСОБА_3 . Вказали, що мають ІІ групу інвалідності та їх стан здоров`я вимагає постійного медичного втручання та ліків. За таких складних життєвих обставин, отримуючи мізерну пенсію, позивачі вимушені звернутися до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 грудня 2024 року головуючим у справі визначено Будзан Л.Д.

Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

29 січня 2025 року від представника позивача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач визнав позовні вимоги та зобов`язався надавати матеріальну допомогу своїм батькам. При визначенні розміру аліментів просив керуватися принципом справедливості, з урахуванням фінансового стану відповідача, сплату ним аліментів на інших утриманців.

04 лютого 2025 від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, згідно яких позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року витребувано з Державної податкової служби України інформацію щодо джерел та сум нарахованих та/або отриманих доходів за період з 01.01.2024 по даний час: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Позивачі у судове засідання не з`явилися, просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просив врахувати позицію відповідача щодо обов`язку утримувати його непрацездатних батьків та позов задовольнити.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є непрацездатною особою та пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданим Пенсійним фондом України 09.01.2020, довічно.

ОСОБА_2 є непрацездатною особою та пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , виданим Пенсійним фондом України 09.02.2024, довічно.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 15.08.1986.

У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначено: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_3 є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_1 являється інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціального експертною комісією серії АВ № 0994970 від 16.09.2019.

ОСОБА_2 являється інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціального експертною комісією серії 12 ААГ № 263600 від 13.12.2023.

Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків виникає на підставі сукупності наступних умов - походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення), непрацездатність матері, батька та потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Отже, зобов`язання повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків не виникає в разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. При цьому обов`язок повнолітніх «дітей» не пов`язується з їхньою працездатністю й можливістю надавати батькам матеріальну допомогу (це зазначено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №212/1055/18-ц),.

У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами .

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними.

Таким чином, необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним.

Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК). Таким чином, право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Згідно витягів з банківських рахунків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 загальна сума отримуваної позивачами пенсії складає 11139,97 грн.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела нарахованих та виплачених доходів, ОСОБА_3 отримав дохід від військової частини НОМЕР_5 , який становить 620404,86 грн за період з січня 2024 по січень 2025.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Обов`язок дітей утримувати батьків не залежить від їхнього матеріального стану.

Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Згідно ч. 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст. 204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивачів.

Оскільки позивачі є непрацездатними, мають інвалідність ІІ групи, отримують мінімальну пенсію в зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги від свого повнолітнього сина, а відповідач визнав позовні вимоги, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги а позивачі звільнені від сплати судового збору при зверненні до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. (50 відсотків від загального розміру судового збору).

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на його утримання в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 04 грудня 2024 року довічно.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 04 грудня 2024 року довічно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повне найменування сторін по справі:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

позивач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 24.03.2025.

Суддя Леся БУДЗАН