Справа № 2-742/11
Провадження № 6/0203/65/2025
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

10 квітня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

за участю секретаря Погрібного О.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», ОСОБА_1 , Кальміуський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про заміну сторони стягувача правонаступником у виконавчому провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2025 року ТОВ «ФК «Ассісто» звернулося із заявою до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, зазначивши заінтересованими особами: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», ОСОБА_1 , Кальміуський ВДВС у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну вибулого стягувача Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто» у виконавчому провадженні № 26740339 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-742/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором № 50Б/08-05, з підстав того, що 16 квітня 2020 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «ФК «Ассісто» укладено договір № 616802.1435 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором № 50Б/08-05.

Представник заявника, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, в заяві клопотав про розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники, будучи належним чином повідомленими про дату час, та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяви, а також матеріали справи суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 травня 2011 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області у цивільній справі № 2-742/11 ухвалене заочне рішення, яким задоволено повністю позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі відділення № 102 ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. За вказаним рішенням з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (скорочена назва «ВіЕйБі Банк») в особі відділення № 102 ПАТ «ВіЕйБі Банк» () стягнуто заборгованість за кредитним договором № 50Б/08-05 від 06 лютого 2008 року в сумі 21 969,23 грн., а також судові витрати: судовий збір 219,69 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Вказане рішення набрало законної сили 17 травня 2011 року (а.с. 5-6).

На виконання вищевказаного рішення Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області видавався виконавчий лист, на підставі якого Кальміуським ВДВС у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкривалося виконавче провадження № 26740339 (а.с. 4 зворот).

16 квітня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ассісто» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 616802.1435, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Ассісто», а останнє набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі № 50Б/08-05 (а.с. 6 зворот 9, 10-12, 13).

В той же час, станом на момент розгляду зазначеної заяви за даними відкритих джерел з автоматизованої системи виконавчих проваджень за результатами пошуку виконавчого провадження № 26740339, де стягувачем є ПАТ «ВіЕйБі», а боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом встановлено, що вказане виконавче провадження завершено (а.с. 42-43).

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

За правовими висновками, що викладені у постанові Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20), пункти 73-75), оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Отже, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Якщо виконавче провадження не закінчено, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).

Отже, враховуючи наведене, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Таким чином, враховуючи, що виконавче провадження № 26740339 у справі № 2-742/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 50Б/08-05 від 06 лютого 2008 року завершено, підстави для заміни стягувача у зазначеному виконавчому провадженні відсутні.

За таких обставин, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 260, 261, 354, 442, 446 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», ОСОБА_1 , Кальміуський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про заміну сторони стягувача правонаступником у виконавчому провадженні відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання). Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О. В. Колесніченко