УХВАЛА

07 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 669/1026/23

провадження № 61-3302 ск25

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних за невиконання зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з указаним вище позовом, у якому просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 3 928,71 дол. США.

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2024 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» за період з 12 березня 2017 року по 09 лютого 2022 року заборгованість 3 % річних в розмірі 3 928,71 дол. США та судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2024 року скасовано в частині вирішення питання про розподіл судового збору та ухвалено в цій частині нове, яким компенсовано ПАТ АБ «Укргазбанк» сплачений судовий збір в розмірі 2 684,00 грн в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В решті рішення суду залишено без змін.

11 березня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку касаційні скарги на постанову суду апеляційної інстанції, у яких просять її скасувати та направити справу на новий розгляд.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що у 2025 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2025 року (на час подання касаційної скарги) - 3 028,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі складає 3 928,71 дол. США (на момент подачі касаційних скарг (11 березня 2025 року), що еквівалентно 162 204,65 грн (офіційний курс гривні щодо іноземних валют, встановлений Національним банком України 11 березня 2025 року (41,2870)), яка станом на 01 січня 2025 року не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028*250= 757 000,00 грн).

Ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Заявники у касаційних скаргах зазначили, що касаційні скарги стосуються питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а саме щодо правильного застосування положень статті 625 ЦК України. Верховний Суд, враховуючи предмет позову та доводи заявників, викладені у касаційних скаргах, які фактично зводяться до необґрунтованості судового рішення та необхідності переоцінки доказів, що згідно з статтею 400 ЦПК України не належить до компетенції суду касаційної інстанції, з такими твердженнями заявників не погоджується і вважає їх необґрунтованими. Заявниками не наведено переконливих доводів стосовно того, у чому саме полягає фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Також заявники посилаються на те, що ця справа становить значний суспільний інтерес та має для учасників справи виняткове значення, оскільки її розгляд сприятиме не лише захисту їх прав, а й забезпеченню правової визначеності та розвитку судової практики, що має важливе значення для суспільства. Зазначають, що оскаржуване судове рішення порушує їх законні права, спричинило серйозні психологічні стреси та моральні страждання. Через інвалідність та регулярне лікування фінансове питання має виняткове значення.

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційних скарг, вважає, що наведені заявниками обставини, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження. Зазначені заявниками доводи зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням про стягнення заборгованості у розмірі 3 928,71 дол. США та не свідчать про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції.

Вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей, девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає загальнодержавне значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчий процес (референдум), обороноздатність держави, її суверенітет, найвищі соціальні цінності, визначені Конституцією України, тощо.

Проте, заявниками не доведено, а колегією суддів не встановлено значного суспільного інтересу до справи № 669/1026/23 в контексті наведених вище критеріїв чи її виняткового значення для осіб, які подають скарги. Поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявники не навели переконливих доводів та не надали відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа має для них виняткове значення.

Інших належних та обґрунтованих доводів, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження в цій справі, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у касаційних скаргах не наведено, а тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 реалізували своє право на апеляційний перегляд цієї справи.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження відповідають Конституції України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали касаційні скарги на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних за невиконання зобов`язання.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара