Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі головуючого судді Чулуп О.С.,

при секретарі судових засідань Ребрини Д.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач) звернулось до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідачем не були виконані взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитним договором № P 25.00300.004345794 від 18 вересня 2018 року в розмірі 135170,11 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу- 62328 грн. 87 коп., відсотки - 3413 грн. 06 коп.; комісія 69428 грн. 18 коп.

Відповідач надав відзив в якому просить в задоволенні позовних відмовити. Відповідач зазначила, що позивачем не доданої дот позовної заяви жодних розрахунків. Банківських виписок або інших доказів, що підтверджують суму заборгованості за кредитним договором. Крім того, відповідач вказує, що позивачем не доведено, що у відповідача існує заборгованість у розмірі зазначеному у позові. Зазначає, що відповідачем сумлінно і в повному обсязі виконувались зобов`язання за кредитним договором, проте квитанції щодо сплати заборгованості були втрачені.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № P25.00300.004345794 (далі Договір) згідно якого банк надав позичальнку кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 86691 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами.

Згідно п. 1.3 Договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 1,99% річних від залишкової суми кредиту.

Згідно п.1.4 Договору позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та розмірах , визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Судом досліджено ордер-розпорядження № 1 «Про видачу кредиту» ОСОБА_1 в розмірі 71942,74 грн. та ордер розпорядження № 2 «Про сплату страхового платежу» в розмірі 14748,26 грн.

З виписки по особовому рахунку відповідача за період з 18.09.2018 року по 31.12.2021 року вбачається, що відповідачу було надано кредит в розмірі 86691 грн. Крім того згідно вказаної виписки вбачається, що відповідач користується кредитними коштами та здійснює операції з погашення кредитної заборгованості.

07.07.2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 07072023 у відповідності до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та умовах визначених цим Договором.

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 реєстру боржників № 2 від 07.07.2023, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № P25.00300.004345794 від 18.09.2018 року.

Згідно розрахунку заборгованості заборгованість відповідача за кредитним договором № P25.00300.004345794 від 18.09.2018 року становить 135170,11 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 62328,87 грн., заборгованість за відсотками 3413,06 грн., заборгованість за комісіями 69428,18 грн.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом також встановлено, що згідно п. 1.4 Кредитного договору № P25.00300.004345794 від 18.09.2018 року за обслуговування кредиту Банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим Договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені Банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16.

Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за комісіями.

Також, з наданої позивачем виписки по кредитному рахунку ОСОБА_1 вбачається, що частина коштів, які вносились останньою у період з 18.09.2018 по 12.02.2021 року на погашення боргу за кредитом зараховувались банком в рахунок погашення плати за обслуговування кредиту і сукупний розмір таких платежів за вказаний період становить 74305,78 грн.

За таких обставин, оскільки умови кредитного договору щодо стягнення з позичальника плати за обслуговування кредиту є нікчемними, сплачені ОСОБА_1 на погашення заборгованості за кредитом кошти у сумі 74305,8 грн., зараховані банком як плата за обслуговування кредиту, підлягають зарахуванню у рахунок боргу за тілом кредиту та відсотками.

Враховуючи, що сума сплаченої відповідачем комісії перевищує наявну суму заборгованості відповідача за тілом кредиту та відсотками, а відтак з відповідача не підлягає стягненню заборгованість на користь позивача за кредитним договором.

За такого, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.258,1054 ЦК України, ст. ст.12,13,18,259,263-265,280,281 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

.

Суддя