Справа № 758/2352/23
У Х В А Л А

11 квітня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Петрова Д.В. ,

при секретарі судового засідання Сіренко Б.В.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кар`єв А.А.,

розглянувши клопотання представника відповідача Алемдар Тарика адвоката Кар`єва Андрія Анатолійовича про зупинення провадження у цивільній справі № 758/2352/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

До суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Кар`єва А.А. про зупинення провадження у справі.

Клопотання обґрунтоване тим, що розгляд даної справи неможливий до вирішення справи № 758/9310/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення в порядку зворотної вимоги (регресу) до солідарного боржника частини боргового зобов`язання, визнання недійсним у частині договір купівлі - продажу, визнання права власності.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 31.05.2024 було зупинено провадження у справі. Постановою Київського апеляційного суду від 20.12.2024 ухвалу Подільського районного суду м. Києва скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача вважає, що позовні вимоги у цивільних справах № 758/2352/23 та № 758/9310/23 є взаємопов`язаними, а тому провадження у справі слід зупинити до набрання законної сили судового рішення по справі № 758/9310/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення в порядку зворотної вимоги (регресу) до солідарного боржника частини боргового зобов`язання, визнання недійсним у частині договір купівлі - продажу, визнання права власності.

В судовому засіданні представник позивача заперечував щодо задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; призначення або заміни законного представника у випадках, передбачених статтею 63 цього Кодексу; надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення; звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації; прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді; об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Із огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у іншій справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи.

Такий висновок викладений, зокрема в постановах Верховного Суду від 03 травня 2018 року в справі № 752/9802/17, від 07 листопада 2018 року в справі № 501/793/16-ц, від 26 лютого 2020 року в справі № 752/4653/18.

Звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження, представник відповідача посилався на те, що розгляд даної справи неможливий до вирішення справи № 758/9310/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення в порядку зворотної вимоги (регресу) до солідарного боржника частини боргового зобов`язання, визнання недійсним у частині договір купівлі - продажу, визнання права власності.

Отже, в провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа, предметом розгляду якої є в тому числі позовна вимога про визнання за ОСОБА_3 в порядку поділу майна права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому, сама по собі взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 758/2352/23, суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті даної справи, адже у спорі про поділ майна подружжя законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, й така презумпція може бути спростована іншим з подружжя, на якого покладається тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зважаючи на предмет позову, суд вважає зупинення провадження у цій справі не буде відповідати загальним завданням цивільного судочинства, зокрема справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторін.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. 251, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Кар`єва Андрія Анатолійовича про зупинення провадження у цивільній справі № 758/2352/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дмитро ПЕТРОВ