Справа № 212/2792/18
У Х В А Л А

08 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Годунової В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, за участі відповідача ОСОБА_1 , заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію

встановив:

В березні 2025 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про перегляд та скасування заочного рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпровської області від 26 березня 2019 року у вищевказаній справі.

В обґрунтування заяви зазначила, що 26 березня 2019 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільній справі № 212/2792/18 було ухвалено заочне рішення. Вказане рішення було отримано заявником 04 березня 2025 року в канцелярії Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Так, під час розгляду вищевказаної справи заявник не з`явилась у судове засідання, на якому було ухвалено спірне заочне рішення від 26.03.2019 року та не повідомила про причини своєї неявки, оскільки не була належним чином повідомлена про календарну дату проведення судового засідання у справі. ОСОБА_1 заперечує щодо позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа», вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, які не підтверджуються належними та допустимими доказами. Вважає, що заочне рішення суперечить чинному законодавству. У зв`язку із викладеним, просила суд поновити строк на подання заяви про перегляд вищевказаного заочного рішення, переглянути заочне рішення та скасувати його.

Ухвалою суду від 21 березня 2025 року поновлено відповідачу ОСОБА_1 трок звернення до суду із вищевказаною заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року, заяву прийнято до розгляду.

07 квітня 2025 року до суду, через систему «Електронний суд», від представника позивача надійшли письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення суду від 21 березня 2019 року, в яких зазначено, що виконавчі документи (дублікати виконавчих листів), видані на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.03.2019 року неодноразового з 2019 року перебували на примусовому виконанні в Покровському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса), та відповідно на підставі них були відкриті виконавчі провадження № 72744299 та № 72744784. В ході здійснення виконавчих дій державним виконавцем було накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 , якою відповідно було подано заяву про зняття арешту з пенсійного рахунку. Державним виконавцем відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» знято арешт з пенсійного рахунку ОСОБА_1 , постанова від 28.02.2025 року. Відтак відповідачу було відомо про наявність виконавчих документів на примусовому виконанні з 2019 року згідно постанови про відкриття ВП №60281852 від 10.10.2019 на залишок суми заборгованості 5221,99 грн. та судового збору у розмірі 1762,00 грн., оскільки відповідно до вказаних проваджень накладено арешт на майно та кошти боржника. В лютому 2025 відповідачем подано заяву про зняття арешту з її коштів. Доводи відповідача щодо отримання копії заочного рішення суду лише 04.03.2025 не відповідають дійсним обставинам. Більш того, між сторонами укладено Договір на постачання теплової енергії №3354 від 18.01.2001 року, відповідно до якого відповідач зобов?язана сплачувати заборгованість за постачання теплової енергії за адресою нежитлового приміщення 4 буд. АДРЕСА_1 за період 15.10.2015 по 25.03.2017 року, яке перебувало у її власності. На підтвердження викладених доводів до заперечення долучила копію постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу та копію постанови про зняття арешту з коштів. Просила суд заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 21.03.2019 року залишити без задоволення.

Відповідач належним чином сповіщена про розгляд справи у встановлений судом строк відзив не подала, заяв про відкладення розгляду справи або заяви про розгляд за її відсутності до суду також не надала. На підставі вказаного, судом правомірно та обґрунтовано ухвалено заочне рішення від 26.03.2019.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду письмові заперечення у справі, в яких просила розгляд заяви про перегляд заочного рішення проводити за відсутності представника позивача.

Відповідач у судовому засіданні підтримала заяву, просила задовольнити.

Згідно із ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення з таких підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 26 березня 2019 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільній справі № 212/2792/18, 2/212/621/19 було ухвалено заочне рішення, на підставі якого задоволені позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію та стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті теплової енергії в розмірі 4311 гривень 21 коп., пеню в розмірі 179 гривень 35 коп., суму інфляційних збитків в розмірі 326 гривень 20 коп., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 94 гривні 38 коп., а також судовий збір в сумі 1762 гривні. (а.с. 122-125)

Протягом судового розгляду у вказаній справі, починаючи з дня відкриття провадження на підставі ухвали суду від 26 грудня 2018 року (а.с. 101-102), відповідач неодноразового належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення кореспонденції на поштову адресу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , зокрема копії ухвали про відкриття провадження та призначення судового засідання на 25.01.2019 року, судові повістки про виклик до суду на 26.02.2019 року, 26.03.2019 року. Вказана поштова кореспонденція була повернута до суду за закінченням терміну зберігання. (а.с. 103, 113-117)

Місце реєстрації відповідача за вищевказаною адресою підтверджується відомостями Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради від 14.12.2018 року за вих. №4274/05-вих. (а.с. 100)

У зв`язку із неодноразовою неявкою відповідача ОСОБА_1 у судове засідання для розгляду справи, будучи повідомленою належним чином про час, дату та місце судового розгляду, ненадання останньою відзиву на позовну заяву та відсутністю заяв про відкладення розгляду справи, та за наявності заяви представника позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» про розгляд справи за її відсутності та відсутності заперечення проти винесення заочного рішення у справі, на підставі ухвали суду від 26 березня 2019 року було вирішено розгляд цивільної справи проводити за відсутності сторін у справі та ухвалення заочного рішення за результатом її розгляду, на підставі наявних у справі доказів. (а.с. 121)

Отже, як встановлено судом та вбачається із заочного рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року, у судове засідання від 26 березня 2019 року відповідач повторно не з`явилась, будучи належним чином сповіщеною про розгляд справи, у встановлений судом строк відзив не подала, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала, про причини своєї неявки до суду не повідомила, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. (а.с. 122-125)

26 березня 2019 року копію вищевказаного заочного рішення суду було направлено відповідачу ОСОБА_1 до відома на поштову адресу останньої за місцем її реєстрації. (а.с. 126) Поштове відправлення з вищевказаною копією заочного рішення суду від 26 березня 2019 року повернулось до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 15 травня 2019 року, з відміткою про закінчення терміну зберігання. (а.с. 128-132)

Також, 18 вересня 2019 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільній справі № 212/2792/18 було ухвалено додаткове рішення, на підставі якого задоволено заяву КПТМ «Криворіжтепломережа» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» судовий збір в сумі 1762 гривні. (а.с. 142-142) 19 вересня 2019 року копію вищевказаного додаткового рішення суду було направлено відповідачу ОСОБА_1 до відома на поштову адресу останньої за місцем її реєстрації. (а.с. 144)

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 неодноразово повідомлялася про час та місце судових засідань належним чином шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві та довідці Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради та були повернуті поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання», крім того заочне рішення суду надсилалося на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, на адресу її реєстрації.

Окрім того, ухвалою суду від 08 квітня 2021 року у вищевказаній справі було задоволено заяву КПТМ «Криворіжтепломережа» та постановлено видати дублікат виконавчого листа у справі №212/2792/18, 2/212/621/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті теплової енергії (а.с. 161-163); ухвалами суду від 30 березня 2023 року повернуті заяви КПТМ «Криворіжтепломережа» про видачу дублікатів виконавчих листів у справі, за заявами представника заявника КПТМ «Криворіжтепломережа» (а.с. 176, 185); на підставі ухвали суду від 19 травня 2023 року задоволено заяву КПТМ «Криворіжтепломережа», поновлено строк пред`явлення виконавчого листа (дублікат) у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованості за теплову енергію та видано дублікат виконавчого документу (а.с. 206-208); на підставі ухвали суду від 19 травня 2023 року задоволено заяву КПТМ «Криворіжтепломережа», поновлено строк пред`явлення виконавчого листа у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» сплаченого судового збору та видано дублікат виконавчого документу. (а.с. 226-227)

Також представником позивача, на підтвердження перебування виконавчих документів у вказаній справі на примусовому виконанні, до поданих до суду письмових заперечень на заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі було додано копію постанови державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 25.12.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/212/621/19 від 26.03.2019, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» боргу у розмірі 5221,99 грн, в рамках виконавчого провадження №72744784, а також копію постанови державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 19.02.2025 року про повернення виконавчого документа стягувачу при примусовому виконанні виконавчого листа № 212/2792/18, 2/212/621/19 від 26.03.2019, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» боргу у розмірі 5221,99 грн, в рамках виконавчого провадження №72744784.

Окрім того, представником позивача також долучено до матеріалів справи копію постанови Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 28.02.2025 року про зняття арешту з коштів, при примусовому виконанні заочного рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу у справі № 212/2792/18, 2/212/до державного виконавця Відділу в рамках вказаного виконавчого провадження надійшла заява про зняття арешту з пенсійного рахунку боржника ОСОБА_1 .

Отже, відповідач ОСОБА_1 була сповіщена про наявність заочного рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.03.2019 року, непогашеного боргу перед позивачем КПТМ «Криворіжтепломережа» та щодо перебування вказаного заочного рішення суду на стадії виконавчого провадження.

Копії вищевказаних ухвал були направлені відповідачу ОСОБА_1 до відома, на поштову адресу останньої за місце її реєстрації.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на суд повинно бути забезпечено судовими процедурами, які мають бути справедливими.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Частиною 1 ст. 289 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19 зазначено, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Також Верховний Суд у постанові від 11.06.2021 у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20, сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/39, ECHR 2003-IX, пункт 46 рішення ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» №32053/13).

Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд звертає увагу, що до поважних причин неможливості подати відзив, які могли б бути підставою для скасування заочного рішення, могли б належати: тривала хвороба, що унеможливлює (підтверджена медичними документами); перебування в іншому місці, наприклад, у відрядженні або за кордоном (підтверджено документами); наявність непереборних обставин (форс-мажору), таких як стихійне лихо, підтверджене актами компетентних органів.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено за умови:

- відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оскільки розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, і суд не визнавав обов`язкову явку сторін, суд бере до уваги неподання відзиву на позовну заяву.

Крім того, відповідач у своїй заяві не покликається на наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Заява про перегляд заочного рішення містить лише посилання на норми Цивільного Процесуального кодексу України та Цивільного кодексу України.

Окрім того, стороною відповідача також не виконана одна із умов положень статті 288 ЦПК України, а саме у заяві про скасування заочного рішення відповідач не довів, що на момент ухвалення заочного рішення 26березня 2019 року існували обставини, які могли б вплинути на результат справи. Наприклад докази, які суд не врахував та/або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Статтею 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 частини 2 цієї статі, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

У справі «Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції термін «передбачено законом» передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін «передбачено законом» має на увазі не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія (ЄСПЛ аналогічної позиції дотримується у справі «Steel and others v. The United Kingdom»).

Також у рішенні в справі «The Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

При цьому ЄСПЛ у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.

На підставі вищевикладеного, оцінивши всі доводи заяви відповідача ОСОБА_1 , враховуючи вимоги ст. 287 ЦПК України щодо повноважень суду за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення, а також неодноразові процесуальні дії у справі протягом тривалого часу, за результатами яких процесуальні документи направлялись відповідачу ОСОБА_1 за місцем її реєстрації, відсутність будь-яких заяв від останньої протягом усього розгляду справи та вирішення питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, а також враховуючи перебування заочного рішення суду від 26.03.2019 року на стадії виконавчого провадження з примусового його виконання, про що ОСОБА_1 була сповіщена, суд не вбачає достатніх підстав для скасування заочного рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року, та приходить до висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 212/2792/18, ухваленого 26 березня 2019 року, без задоволення.

Керуючись ст.ст. 127, 274, 284, 287, 288 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію залишити без задоволення.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 08 квітня 2025 року.

Суддя О. Н. Борис