Справа № 146/1293/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Мороза І.С.

за участю секретаря судового засідання Баранецької О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Томашпільська селищна рада

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

15 серпня 2024 року до суду з цією позовною заявою, посилаючись на ст. 1216-1218 ЦК України, звернулася ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 до Томашпільської селищної ради, адреса місцезнаходження с-ще Томашпіль пл. Тараса Шевченка, буд. 1 Тульчинський район Вінницька область про визнання права власності в порядку спадкування.

Даний позов обґрунтовано наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2

Після його смерті залишилося спадкове майно до якого входить земельна ділянка площею 1,80 га, розташована на території Яланецького старостинського округу Тульчинського району.

Позивач вказує, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті батька. Зазначає, після смерті батька спадщину прийняла так як розпорядилася батьківським будинком та іншим майном.

В даний час їй стало відомо, що після смерті батька залишилося спадкове майно земельна ділянка, розташована на території Яланецького старостинського округу Тульчинського району в зв`язку з чим виникла необхідність оформлення належним чином її прав на спадкове майно, однак через те, що державний акт на право на земельну ділянку був втрачений, позивачці відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, тому вона вимушена звернутися до суду.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 2 вересня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 25 вересня 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 вересня 2024 року відкладено підготовчий розгляд справи на 9 жовтня 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 9 жовтня 2024 року відкладено підготовчий розгляд справи на 1 листопада 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 1 листопада 2024 року відкладено підготовчий розгляд справи на 2 грудня 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 2 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду на 20 грудня 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 20 грудня 2024 року розгляд справи відкладено на 10 січня 2025 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 10 січня 2025 року провадження по справі зупинено.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 27 лютого 2025 року провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 21 березня 2025 року.

21 березня 2025 року судове засідання не відбулося в зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, розгляд справи призначено на 11 квітня 2025 року.

Доводи учасників справи.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Щетніцький В.С. направив на адресу суду заяву, в якій просить судове засідання провести без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області направив на адресу суду заяву, згідно якої справу просить розглянути без його участі за наявними у матеріалах справи доказами, проти задоволення позовної заяви не заперечує.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність доказів, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Главою 29 ЦК України ( ст. 386-394 ) регулюється захист права власності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ помер ОСОБА_2 .

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини.

Спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в день смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

В цей час діяв ЦК України (2003 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та спадкоємцем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьками останньої вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_5 та ОСОБА_3 29 червня 2017 року зареєстрували шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу Терновено/ ОСОБА_6 , копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , згідно якого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 8 червня 2027 року зареєстрували шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 / ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 1265 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкування на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Згідно довідки Яланецького старостинського округу Томашпільської селищної ради № 14-11-18/321 від 12 липня 2024 року, після смерті ОСОБА_2 , залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 1,80 га, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії І-ВН № 010431, земельна ділянка розташована на території Яланецького старостинського округу Томашпільської ОТГ, після смерті ОСОБА_2 , спадкоємцем за законом залишилася дочка ОСОБА_1 .

Як вбачається зі ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема прийняття спадщини.

Згідно копії державного акта на право власності на землю серії 1-ВН № 010431, виданого на підставі рішення 16 сесії 3 скликання Яланецької сільської ради від 05 жовтня 2001 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка на території Яланецької сільської ради, площею 1,8 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно довідки Відділу № 6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 24 від 06.09.2024, ОСОБА_2 належить земельна ділянка загальною площею 1,8010 га, якій визначено кадастровий номер :02:000:0480. Право власності на земельну ділянку власника ОСОБА_2 посвідчено державним актом серії НОМЕР_4 .

Відповідно до рішення Томашпільського районного суду від 17 січня 2025 року у цивільній справі № 146/2077/24 за позовом ОСОБА_1 до Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, ухвалено позовні вимоги задовольнити, ОСОБА_1 визначити на шість місяців з дня набрання рішенням законної сили строк для подання заяви про прийняття спадщини на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення набрало законної сили 18 лютого 2025 року.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Як вбачається із відповіді приватного нотаріуса Іськової Н.М. від 25 лютого 2025 року на заяву ОСОБА_1 , останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документи на спадкове майно.

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Як встановлено із відповіді державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори від 1 жовтня 2024 року на запит суду, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася.

Висновки суду за результатом розгляду справи.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За наведених обставин, враховуючи, що позивачкою доведено, що вона є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_2 , відповідачем визнано позовні вимоги ОСОБА_1 , визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що за ОСОБА_1 може бути визнано в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,80 га, яка розташована на території Яланецької сільської ради та яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН № 010431 виданого 9 січня 2002 року Яланецькою сільською радою, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0480, та таким чином позов задовільнити повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-89, 90, 95, 141, 163, 200, 263, 265, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Томашпільської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,80 га, яка розташована на території Яланецької сільської ради та яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН № 010431 виданого 9 січня 2002 року, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0480.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий 23 липня 2021 року, орган, що видав 0512, РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Томашпільська селищна рада, Код 8, адреса: 24200, Вінницька область, Тульчинський район, селище Томашпіль, пл. Т.Шевченка, 1.

Суддя: І. С. Мороз