08.04.2025 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1146/24
Провадження № 2/533/63/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Заворотної К.Ю.,

представника позивача - адвоката Мельника В.В. (у режимі ВКЗ),

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 (відповідач-1), ОСОБА_2 (відповідача-2), ОСОБА_3 (відповідача-3) про стягнення заборгованості, у якій позивач просив суд:

- стягнути солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» 76446,65 грн, з яких: 39684,68 грн - заборгованість за угодою № 311641; 29982,98 грн - інфляційне збільшення; 6778,99 - 3 % річних.

- стягнути зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» 3028,00 судового збору по 1009,33 грн з кожного.

Процесуальні дії/рішення у справі

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 05 лютого 2025 року (а.с. 38-40).

28 січня 2025 року від представника позивача - адвоката Мельника В.В. надійшла заява про розгляд справи у режимі відеоконференції (а.с.45), яку ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 29 січня 2025 року задоволено (а.с. 48-49).

05.02.2025 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої судді Козир В.П. у нарадчій кімнаті по справі № 542/535/16-к. Судове засідання відкладено на 11.03.2025 (а.с.51).

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Мельник В.В. позовні вимоги підтримав, просив їх задовільнити. Надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідач-1 ОСОБА_1 проти задоволення позовних вимог заперечував.

Протокольною ухвалою суду від 11.03.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 08.04.2025 з метою мирного врегулювання спору сторонами.

Сторони не досягли примирення.

Відповідач-2 ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, у розумінні п. 1, 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи (а.с. 56-57, 67), про причини неявки у судове засідання не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзив на позовну заяву не подавав.

Відповідач-3 ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 58), у судове засідання не з`явився, про причини неявки у судове засідання не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзив на позовну заяву не подавав.

Справу розглянуто 08.04.2025 за участю представника позивача - адвоката Мельника В.В. та відповідача ОСОБА_1 .

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 3-10)

15 грудня 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» та ОСОБА_1 було укладено угоду № 311641 (далі - угода) та підписано додаток № 1 та № 2 до угоди, які є невід`ємними частинами угоди.

Предметом підписаної угоди є надання учаснику послуг системи АвтоТак, які спрямовані на придбання автомобіля Chery Amulet.

Угода укладена у рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів АвтоТак. Дана система полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості (автомобіль) та через механізми, встановлені угодою, забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг щомісячними внесками протягом кількох років.

На Асигнаційному акті 26.02.2010, у порядку встановленому ст. 5 додатку 2 до угоди, ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля.

06.04.2010, на виконання умов угоди, ОСОБА_1 отримав у власність автомобіль марки Chery А15Amulet, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , та зареєстрував його за реєстраційним номером НОМЕР_2 на своє ім`я. У свою чергу, ОСОБА_1 зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (щомісячні чисті внески) та вартість наданих послуг (щомісячні внески в оплату послуг) шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків.

Однак, починаючи з листопада 2021 року ОСОБА_1 припинив виконувати свої зобов`язання за угодою.

Після отримання автомобіля відповідач-1 скористався своїм правом, наданим йому п. 3.2 ст. 3 розділу 2 додатку № 2 до угоди, і звернувся до позивача зі заявою від 28.04.2010 про розподіл сплачених авансових внесків на всі наступні повні внески з метою пропорційного зменшення розміру внесків, які залишилися до завершення графіку платежів.

Позивач зазначав, що станом на дату звернення з позовною заявою до суду, ОСОБА_1 сплатив 41,6358 % від оплати вартості автомобіля, тобто 5 щомісячних внесків та 45 авансових внесків.

У порядку ст. 3 п. 3.2 додатку № 2 розмір наступних чистих внесків було пропорційно зменшено і розмір чистого внеску склав 0,8 % від поточної ціни автомобіля.

Відповідна процедура відбулася і щодо внесків в оплату послуг.

Розмір щомісячного внеску з оплати послуг після здійснення процедури розподілення авансових внесків зменшився та склав 0,2313 % від поточної ціни автомобіля + ПДВ.

При підписанні угоди сторони передбачили випадок, коли через якісь причини постачальник припинить виробляти, здійснить заміну або припинить імпортувати модель автомобіля, зазначену у додатку № 1 до угоди.

31.01.2014 ТОВ «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ», який був постачальником автомобілів Chery, повідомив, що завершує продажу автомобілів Chery Amulet, у зв`язку з чим, позивач, розпочинаючи з лютого 2014 року у відповідності до умов угоди здійснив заміну автомобіля Chery Amulet на автомобіль ЗАЗ Lanos, який був найбільш близький за ціною до автомобіля Chery Amulet.

16.12.2016 постачальник автомобіля ЗАЗ Lanos повідомив ТОВ «Авто Просто» про припинення виробництва даного автомобіля, у зв`язку з чим у листопаді 2017 року позивач здійснив заміну автомобіля ЗАЗ Lanos на автомобіль Ravon R4, який найбільш подібний за ціною до ЗАЗ Lanos.

Листом від 27.09.2018 № 37 дистриб`ютор автомобілів Ravon ТОВ «УкрУзАвто» повідомив позивача про відсутність у його мережі автомобілів марки Ravon. Керуючись положеннями додатку № 2 угоди у жовтні 2018 року позивач здійснив заміну автомобіля Ravon R4 на автомобіль Geely Emgrand 7, який найбільш подібний за ціною та технічними характеристиками.

Станом на дату подання позовної заяви, з урахуванням коефіцієнта зниження вартості, поточна ціна автомобіля для розрахунку суми заборгованості вираховувалась так:

- остання відома поточна ціна автомобіля Geely Emgrand 7 становить 299 900,00 грн, з урахуванням коефіцієнту поточна ціна автомобіля Ravon R4 становить 255538,43 грн;

- з урахуванням коефіцієнту поточна ціна автомобіля ЗАЗ Lanos становить 220941,82 грн.

У зв`язку з чим, позивач стверджував, що станом на день подання позовної заяви поточна ціна автомобіля відповідно до умов угоди становить 220941,82 грн.

Також, позивач зазначав, що ОСОБА_1 за період з січня 2010 року по жовтень 2021 року було сплачено 82,0384 % від ціни автомобіля, у зв`язку з чим заборгованість за угодою становить 39684,68 грн (220941,82 грн х 17,9616 %).

У зв`язку з неналежним виконанням умов угоди загальний розмір позовних вимог становить 76446,65 з яких: 39684,68 грн - заборгованість за угодою № 311641; 29982,98 грн - інфляційне збільшення (за період з 01.01.2020 по 15.07.2024 нараховане на суму заборгованості 49791,52 грн); 6778,99 грн - 3 % річних (за період з 01.01.2020 по 15.07.2024 нараховане на суму заборгованості 49791,52 грн).

10.03.2010 між ТОВ «Авто Просто» як кредитором та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як поручителями було укладено договір поруки, за яким поручителі зобов`язалися відповідати перед кредитором у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за угодою, у зв`язку з чим вони солідарно відповідають перед позивачем за невиконання відповідачем-1 зобов`язань за угодою.

Строк дії договору поруки визначений до 31.12.2022. Однак, на думку позивача, на підставі п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період воєнного стану в Україні строк, визначений ст. 559 цього кодексу продовжується на строк дії воєнного стану.

При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 16, 509, 554, 625, 903 та п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, статтю 175 Цивільного процесуального кодексу України та Закон України «Про фінансові послуги та регулювання фінансових послуг».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавав детальні пояснення щодо механізму розрахунку суми заборгованості.

Окрім цього представник позивача пояснив, що з листопада 2021 року відповідач перестав сплачувати внески за угодою, а до моменту припинення сплати, відповідач сплачував не повні внески.

Щодо нарахувань представник зазначав, що 3 % нараховувались на всю суму заборгованості, яка була актуальна на дату завершення графіку сплати. Щодо нарахування інфляції - не нараховували окремо на різні періоди, оскільки вважали, що це не заборонено.

Позиція відповідача -1

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги визнає частково, не заперечував проти укладення мирової угоди. Зазначав, що не сплатив заборгованість оскільки були форс-мажорні обставини, про які він повідомляв позивача. Однак уважав, що позивач пропустив строк позовної давності. Уважав, що вартість автомобіля позивач збільшив незаконно, він всі роки вчасно сплачував внески. Просив суд відстрочити сплату боргу до кінця війни.

Позиція відповідача -2

ОСОБА_2 не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надав, власну позицію щодо предмета спору не висловив.

Позиція відповідача -3

ОСОБА_3 не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надав, власну позицію щодо предмета спору не висловив.

Фактичні обставини встановлені судом

15 грудня 2009 року між ТОВ «Авто Просто» (за договором - товариство) та ОСОБА_1 (за договором - учасник) укладено угоду № 311641 (а.с. 11).

Відповідно до статті 1 угоди предметом цієї угоди є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Угода укладається шляхом підписання сторонами угоди, додатку № 1 та додатку № 2, які є невід`ємними частинами угоди. Терміни, що використовуються в угоді та системі АвтоТак, визначаються в додатку № 2 до угоди.

Згідно зі статтею 2 угоди «Авто Просто» є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасниками системи придбання в групах АвтоТак. «Авто Просто» гарантує надання учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання учасником всіх зобов`язань, передбачених угодою.

У статті 3 угоди визначено, що «Авто Просто» зобов`язується надавати учаснику системи послуги у порядку та строки, визначені угодою, включаючи, але не обмежуючись: включення учасника до системи АвтоТак шляхом підписання даної угоди; формування групи учасників для придбання автомобіля; включення учасника до групи для придбання автомобілів; організація та створення умов для придбання автомобілів учасниками системи; здійснення оплати автомобіля виробнику, імпортеру чи дистриб`ютору за рахунок коштів, сплачених учасниками системи, на умовах угоди; забезпечення отримання автомобіля учасником системи згідно з умовами угоди….

Стаття 5 угоди покладає на учасника обов`язки, у тому числі: щомісячно сплачувати повні внески; сплачувати внески зі страхування автомобіля після отримання автомобіля тощо.

Угода набирає чинності з моменту її підписання обома сторонами й діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов`язань, передбачених угодою (ст. 7 угоди). Угода містить підписи сторін угоди.

Факт укладення угоди не заперечувався відповідачем-1.

У додатку 1 до угоди № 311641 (а.с.12) визначено такі умови: графік внесків - 120; марка автомобіля - Chery; модель - Amulet; ціна автомобіля - 61155,00 грн; анкетні дані ОСОБА_1 ; вступний внесок + ПДВ - 3,00 % у гривнях складає 2201,58 грн; щомісячний цілий чистий внесок - 0,8333 %; щомісячний внесок в оплату послуг + ПДВ - 0,38 %; щомісячний внесок страхового платежу - 0,065 %; плата за право на отримання автомобіля - 3,00 %. Додаток містить підписи сторін угоди.

У додатку № 2 до угоди № 311641 (а.с. 13) міститься визначення таких термінів:

- система придбання в групах або Система або Система АвтоТак - система, яка полягає в створенні груп покупців (учасників), метою яких є придбання автомобілів у порядку, на умовах, передбачених угодою;

- АвтоТак - торговельна марка, що зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг Авто Просто з адміністрування системи придбання Автомобілів в групах;

- угода або правочин - правочин, укладений між учасником та Авто Просто, шляхом підписання угоди, додатку № 1, додатку № 2 до угоди;

- графіків внесків - загальна кількість повних внесків, необхідна для повної оплати автомобіля, послуг з обслуговування та адміністрування системи АвтоТак, що надаються Авто Просто, та страхових платежів;

- цілий чистий внесок - частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля та формування фонду для повернення коштів і, розмір якого розраховується шляхом ділення поточної ціни автомобіля на кількість внесків, передбачену графіком внесків;

- половинний чистий внесок - половина цілого чистого внеску;

- поточна ціна автомобіля - ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою.

Згідно з п. 1.5 статті 1 додатку № 2 учасник здійснює всі платежі за угодою виключно у безготівковому порядку на банківський рахунок Авто Просто. Представники Авто Просто в салонах продажу не уповноважені приймати будь-які платежі.

Відповідно до п. 2.1 статті 2 додатку № 2 поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється Авто Просто виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором.

Згідно з п. 2.3 статті 2 додатку № 2 учасник зобов`язаний повністю сплатити повні внески згідно з Графіком внесків. Учасник зобов`язаний сплачувати повний внесок протягом перших 15 календарних днів місяця. Авто Просто щомісяця надсилає рахунки на сплату за адресою, вказаною учасником в угоді. Неотримання рахунка на сплату за вказаною адресою не звільняє учасника від обов`язку вчасно сплачувати внески на банківський рахунок Авто Просто.

Пунктом 2.7 угоди встановлено, що у випадку, якщо повний внесок сплачено у розмірі, який не відповідає поточній ціні автомобіля, дійсній на момент сплати, учасник, який вже одержав право на отримання автомобіля, зобов`язаний сплатити недоплачену частину внеску протягом строку дії графіку внесків за першою вимогою Авто просто.

У відповідності до п. 3.2 розмір авансових внесків розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент оплати. Сплачені авансові внески використовуються для послідовного скасування повних внесків за графіком внесків у зворотному напрямку, починаючи з останнього повного внеску. Після того, як учасник набуде право на отримання автомобіля через один із механізмів, передбачених угодою, він може одноразово письмово звернутися з проханням повернути його первісний графік внесків, і розподілити сплачені авансові внески на всі наступні повні внески з метою пропорційного зменшення розміру внесків, які залишаються до завершення графіку внесків…

Відповідно до п. 4.1 статті 4 додатку № 2 кожний учасник, який належним чином виконує свої зобов`язання за даною угодою, отримує автомобіль через механізми надання права на отримання автомобіля, передбачені в угоді.

Згідно з п. 7.1 статті 7 додатку № 2 Учасник, якому вже надано право на отримання автомобіля, має право звернутися з проханням надати будь-яку марку та/або модель, що відрізняється від марки та/або моделі автомобіля, зазначеної в додатку № 1, із модельного ряду, запропонованого постачальником для системи АвтоТак. У цьому випадку Авто Просто залишає за собою право прийняти або відхилити такий запит в залежності від можливостей постачальника.

У п. 7.2 статті 7 додатку № 2 зазначено, що якщо обрана учасником марка та/або модель коштує дорожче, ніж модель автомобіля, зазначена в додатку № 1, учасник зобов`язаний одноразовим платежем сплатити різницю їх поточної ціни у відповідному місяці до моменту отримання автомобіля. В подальшому такий учасник повинен сплачувати майбутні повні внески відповідно до поточної ціни автомобіля, вказаного в додатку № 1 до угоди.

Відповідно до п. 8.2.1.4 статті 8 додатку № 2 гарантії повинні забезпечити належне функціонування системи та придбання автомобіля всіма учасниками. Учасник, який одержав право на отримання автомобіля, повинен надати визначені Авто Просто засоби забезпечення своїх зобов`язань щодо повної оплати платежів, передбачених угодою (далі-«гарантії»). Ці гарантії повинні забезпечувати Авто Просто сплату учасником системи усіх заборгованих несплачених за угодою внесків. На розсуд Авто Просто, такими гарантіями мають бути: договір застави Автомобіля, порука одного або двох поручителів, платоспроможність яких підтверджена, банківська гарантія, інші гарантії, передбачені чинним законодавством.

Згідно з п. 9.1 статті 9 додатку № 2, якщо протягом строку дії угоди постачальник здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати марку та/або модель автомобіля, зазначених в додатку № 1 до угоди, Авто Просто зобов`язується здійснити заміну шляхом застосування поточної ціни нової марки та/або моделі для розрахунку складових повного внеску для всіх учасників групи і така нова марка та/або модель буде передаватися учасникам, які не отримали попередню модель/марку. Якщо поточна ціна нової марки та/або моделі автомобіля є щонайбільше на 10 % вищою за останню відому поточну ціну автомобіля, нова поточна ціна буде дійсною для розрахунку повного внеску, який мають сплачувати всі учасники групи.

Відповідно до Акту вибору автомобіля від 15.03.2010 (а.с.16) ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Авто Просто» зі проханням надати автомобіль марки Черрі Amulet чорного кольору, номер кузова - НОМЕР_3 , оскільки на Асигнаційному акті від 26.02.2010 ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля марки Черрі Amulet А15 базової моделі, у відповідності до статті «Вибір моделі» додатку № 2 до угоди.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що ОСОБА_1 06.04.2010 набув право власності на автомобіль марки Chery модель A15 Amulet, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 (а.с.18).

Заявою від 28.04.2010 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Авто Просто» та просив пропорційно розподілити сплачений ним авансовий внесок на ті платежі, що залишилися в графіку платежів (а.с.19).

Листом від 31.01.2014 вих. № 27 постачальник автомобілів ТОВ «Сі Ей Автомотів» повідомив ТОВ «Авто Просто», що станом на 01.02.2014 діючого реєстру цін на автомобілі «Cherry» для учасників системи «Автоплан» та «Авто Так» є реєстр рекомендованих роздрібних цін для дилерської мережі № 01-20140120 від 20.01.2014. Цим же листом повідомлено, що ТОВ «Сі Ей Автомотів» завершив продаж моделі Cherry QQ та Cherry Amulet (а.с.20).

Відповідно до реєстру рекомендованих роздрібних цін № 11/01-20131217 на автомобілі «Cherry», станом на 17.12.2013, вартість автомобіля Cherry Amulet 2013 року виготовлення становить 79900,00 грн (а.с. 21).

Згідно з реєстром № 145 (Ф) ДК/01.01.14 рекомендованого реєстру роздрібних цін на автомобілі для ТОВ «Авто Просто» від 01.01.2014 вартість автомобілю маки ZAZ Lanos 2012 року випуску становила 85 000,00 грн (а.с.22).

Листом від 16.12.2016 вих. № 377 постачальник автомобілів ТОВ «Сі Ей Автомотів» повідомив ТОВ «Авто Просто», що станом на 16.12.2016 в мережі дистриб`ютора знаходиться 2 товарних та вільних від резервів а/м автомобіля Zaz Sens D4XESSO, 2015 року випуску, і зовсім відсутні автомобілі Lanos D4XB455. Автомобілі Sens будуть реалізовані до кінця грудня (а.с. 23).

Відповідно до реєстру рекомендованих роздрібних цін на автомобілі «Zaz» для ТОВ «Автопросто» та ПрАТ «Айсе-Україна», станом на 30.11.2016, вартість автомобіля ZAZ Lanos становить 213300,00 грн (а.с.23 на звороті).

Згідно з реєстром № 30/11-2017 від 30.11.2017 роздрібних цін на автомобілі для ТОВ «Авто Просто» вартість автомобілю маки Ravon R4 Comfort MT становила 246 700 грн (а.с.24).

Листом від 27.09.2018 вих. № 37 постачальник автомобілів ТОВ «Укр-УзАвто» повідомив ТОВ «Авто Просто», що станом на 27.09.2018 в дилерській мережі ТОВ «Укр-УзАвто» відсутні автомобілі марки Ravon (а.с.24 на звороті).

Відповідно до реєстру № 4 рекомендованих роздрібних цін для ТОВ «Авто Просто», станом на 12.04.2018, вартість автомобіля Ravon R4 Comfort MT становила 272580,00 грн (а.с.25).

Згідно з реєстром № 1 роздрібних цін на автомобілі для ТОВ «Авто Просто» від 28.03.2019 вартість автомобілю маки Geely Emgrand 7FL становила 299900,00 грн (а.с. 26).

Відповідно до реєстру № 1 роздрібних цін на автомобілі для ТОВ «Авто Просто» від 28.09.2018 вартість автомобілю маки Geely Emgrand 7FL становила 319900,00 грн (а.с.25 на звороті).

З розрахунку платежів ОСОБА_1 за угодою № 311641 вбачається таке: кількість внесків становила 120; щомісячний цілий чистий внесок у % - 82,0384; щомісячний цілий чистий внесок - 75252,56 грн; щомісячний внесок в оплату послуг + ПДВ - 55242,41 грн; страхування життя - 8769,16 грн; страхування авто - 1092,00 грн; всього сплачено - 142605,53 грн; ціна авто станом на 26.12.2019 - 220941,82 грн (а.с. 27).

10 березня 2010 року між ТОВ «Авто Просто» (кредитор) та ОСОБА_2 (співпоручитель), ОСОБА_3 (співпоручитель) укладено договір поруки, який посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі за № 1835 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою В.М. (а.с. 17).

Відповідно до договору поруки між кредитором та ОСОБА_1 (боржником) укладено угоду № 311641 від 15.12.2009, додаток № 1 від 15.12.2009, додаток № 2 від 15.12.2009, додаток № 3 від 26.02.2010 (надалі - угода), згідно з якими кредитор надає боржникові послуги, спрямовані на придбання автомобіля через організовану кредитором систему «АвтоТак», а боржник зобов`язаний сплачувати передбачені угодою внески. За результатами проведеного кредитором асигнаційного акту боржник одержав право на отримання автомобіля на умовах, передбачених угодою. Кожен із співпоручителів ознайомлений або має належне уявлення про зміст зобов`язань боржника, що виникають з угоди, та погоджується відповідати перед кредитором за їх виконання боржником, тому кредитор та співпоручителі домовились укласти цей договір поруки на вказаних умовах.

Згідно з п. 1.1 ст. 1 договору поруки за цим договором кожен із співпоручителів зобов`язується відповідати перед кредитором у повному обсязі за виконання боржником зобов`язань, що виникають з угоди.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 договору поруки, у разі невиконання боржником зобов`язань за угодою, боржник і кожен із співпоручителів відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Порукою за цим договором забезпечено виконання боржником зобов`язань за угодою, у тому числі виконання обов`язків щомісячно сплачувати передбачені угодою повні внески, які складаються зі сум чистого внеску, внесків в оплату послуг та внесків в оплату страхового платежу, а також виконання обов`язків по сплаті платежів, передбачених угодою (п. 2.1 договору поруки).

Строк виконання боржником зобов`язань по сплаті кожного повного внеску настає щомісячно кожного п`ятнадцятого числа відповідного місяця (п. 2.2 договору поруки).

У відповідності до п. 2.4 ст. 2 договору поруки співпоручителі і кредитор цим погоджуються, що розмір забезпечення порукою вимог кредитора до боржника дорівнює сумі всіх повних внесків та інших передбачених угодою платежів, що підлягають сплаті боржником. На момент підписання договору поруки розмір забезпечених порукою вимог складає 61416,41 грн 41 коп. Вказана заборгованість може бути змінена у порядку ст. 2 додатку № 2 до угоди.

У п. 2.5 договору поруки сторони погодили, що протягом дії договору, у випадках змін умов угоди, якщо можливість змін прямо передбачена угодою, у випадках зміни розміру зобов`язань, забезпечених порукою та/або зміни строків виконання зобов`язань, якщо такі зміни здійснюються на підставах, передбачених основним зобов`язанням, відповідні зміни вносяться лише до угоди, і не потребують внесення змін до цього договору. На внесення передбачених цим пунктом змін співпоручителі надають згоду під час підписання цього договору.

Співпоручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, як і боржник, зокрема, відповідають за відшкодування збитків, а також за сплату процентів і неустойки, що передбачені угодою або законодавством (п. 2.6 договору поруки).

У разі несплати боржником зобов`язань по сплаті одного або більше повних внесків, співпоручителі зобов`язуються сплатити кредиторові грошові кошти у розмірі всіх несплачених повних внесків, передбачених угодою (п. 3.1 договору поруки).

Відповідно до п. 3.2, 3.3 договору поруки сума коштів у розмірі несплачених боржником повних внесків, що підлягатиме сплаті співпоручителем, буде вказана у повідомленні кредитора співпоручителеві. Співпоручителі зобов`язуються сплатити кредиторові грошові кошти у розмірі всіх несплачених повних внесків протягом 10 днів від дати отримання відповідного повідомлення кредитора.

Відповідно до п. 4.1 ст. 4 договору поруки зобов`язання за цим договором припиняються одночасно з припиненням забезпечених порукою зобов`язань боржника.

Згідно з п. 4.3 ст. 4 договору поруки відповідальність співпоручителя за цим договором припиняється також після повного виконання боржником або співпоручителем всіх забезпечених порукою зобов`язань боржника перед кредитором, що виникають з угоди.

Строк дії даного договору до 31.12.2022 (п. 4.4 ст. 4 договору поруки).

Застосовані судом норми права та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі по тексту рішення ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання фінансових послуг» (у редакції, чинній станом на дату укладення угоди) фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в України воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і триває на даний час.

Пунктом 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно з п. 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Ч. 4 ст. 559 ЦК України (у чинній редакції) встановлено, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України (у редакції, чинній станом на дату укладення договору поруки) було встановлено порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до п. 12 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин, установлений постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами та доповненнями) діяв на території України з 12.03.2020 до 30 червня 2023 року.

Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року у справі № 904/7234/15 виснував таке:

«Приписами частини 1 статті 553 ЦК України унормовано, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання саме основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається, як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено, зокрема обсяг і строк зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Суд зазначає, що згідно частини 4 статті 559 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині 4 статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права (не є строком позовної давності), а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Таким чином, зі збігом цього строку (який є преклюзивним), і право кредитора, й обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язання, слід дійти висновку про те, що відповідну вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено у судовому порядку в межах строків дії поруки. Тобто в межах одного з строків визначених частиною 4 статті 559 ЦК України.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.01.2018 у справі №209/3779/15-ц (аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі №6-623цс17 та від 17.09.2014 у справі №6-53цс14), строки, встановлені у частині четвертій статті 559 ЦК України є преклюзивними, із їх спливом суб`єктивне право кредитора вимагати виконання зобов`язання у поручителя (у тому числі звертаючись до суду) перестає існувати.

Щодо припинення поруки внаслідок спливу її строку Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 490/5224/14-ц висловила правовий висновок про те, що порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки належать до преклюзивних строків. Строк дії поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, й обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може».

Питання правильного застосування частини четвертої статті 559 ЦК України було також предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 408/8040/12 (провадження №14-145цс18) та у справі № 202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), за наслідками розгляду яких Велика Палата Верховного Суду в постановах від 13 червня та 31 жовтня 2018 року виклала правовий висновок про відсутність підстав для відступлення від сталої практики Верховного Суду України й Верховного Суду та вказала, що з огляду на положення другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

Судом встановлено, що 15.12.2009 з метою придбання автомобіля між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» та відповідачем-1 ОСОБА_1 було укладено угоду з додатками до неї. Угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів «АвтоТак», яка полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості і які стають учасниками системи, яка встановлює відповідні механізми, що забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг невеликими щомісячними внесками протягом декількох років.

Відповідач-1 ОСОБА_1 у рамках системи «Авто Так» 06.04.2010 отримав у власність автомобіль марки Chery А15Amulet, 2008 року випуску, та зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (100 % ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків.

З розрахунку заборгованості відповідача вбачається, що станом на 26.12.2019 відповідач свої зобов`язання в повному обсязі не виконав.

Перевіряючи правильність розрахунку основної суми борги суд зазначає таке.

Станом на 26.12.2019 поточна ціна автомобіля становила 220941,82 грн і в подальшому не змінювалася.

Поточна ціна автомобіля для розрахунку суми заборгованості вираховувалася позивачем правильно, виходячи з таких відомих показників:

-остання відома поточна ціна автомобіля Geely Emgrand 7 становить 299900,00 грн;

-з урахуванням коефіцієнту поточна ціна автомобіля Ravon R4 становить 255538,43 грн (299900,00 грн х 0,8520788);

-з урахуванням коефіцієнту поточна ціна автомобіля ЗАЗ Lanos становить 220941,82 грн (255538,43 грн х 0,8646129).

Відповідачем-1 за період з січня 2010 року по жовтень 2021 року сплачено 82,0384 % від поточної вартості автомобіля, яка складає 220941,82 грн. Відповідно розмір невиконаних зобов`язань становить 17,9616 % ціни автомобіля (100 % - 82,0384 % = 17,9616 %).

Усього ОСОБА_1 сплачено 142605,53 грн, що відповідно до розрахунку, наданого позивачем становить 82,0384 % від ціни автомобіля.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 39684,68 грн (220941,82 грн х 17,9616 % = 39684,68).

Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачі суду не надали, як і не надали доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань щодо сплати внесків, передбачених угодою.

Отже, ОСОБА_1 неналежним чином виконував зобов`язання за угодою № 311641, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість з чистих внесків 39684,68 грн.

Аргументи відповідача-1 ОСОБА_1 про сплив позовної давності як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог є безпідставними, оскільки останній платіж за умовами угоди він повинен був здійснити у грудні 2019 року, отже трирічний строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, мав би сплинути у грудні 2022 року. Однак з урахуванням положень п. 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України перебіг такого строку (ст. 257 ЦК України) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, зупинено на строк дії такого стану. Отже, станом на дату звернення позивачем з позовом до суду строк позовної давності не сплинув.

Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних

Позивачем нараховано три відсотка річних та інфляційні збитки на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 01.01.2020 по 15.07.2024, виходячи зі суми заборгованості за угодою 49791,52 грн. За розрахунком позивача інфляційні втрати за вказаний період складають 29982,98 грн; 3 % річних - 6778,99 грн.

Разом з тим з розрахунку платежів, наданих позивачем, вбачається, що після 26.12.2019 відповідачем-1 здійснювалися оплати за угодою, внаслідок чого заборгованість поступово зменшувалася до 25.10.2021 - дати останнього платежу.

Так у відповідності до доказу, наданого позивачем, відповідач-1 здійснював часткове погашення заборгованості за угодою (а.с. 27 на звороті):

- 21.01.2020 на суму 976,71 грн, після чого відповідно сума заборгованості мала б складати 48814,81 грн (49791,52 - 976,71 = 48814,81);

- 11.02.2020 на суму 976,71 грн, після чого відповідно сума заборгованості мала б складати 47838,10 грн (48814,81 - 976,71 = 47838,10);

- 24.03.2020 на суму 976,71 грн, після чого відповідно сума заборгованості мала б складати 46861,39 грн (47838,10 - 976,71 = 46861,39);

- 20.05.2020 на суму 976,71 грн, після чого відповідно сума заборгованості мала б складати 45884,68 грн (46861,39- 976,71 = 45884,68);

- 28.07.2020 на суму 1000,00 грн, після чого відповідно сума заборгованості мала б складати 44884,68 грн 45884,68 - 1000,00 = 44884,68);

- 18.09.2020 на суму 1000,00 грн, після чого відповідно сума заборгованості мала б складати 43884,68 грн (44884,68 - 1000,00 = 43884,68);

- 27.10.2020 на суму 700,00 грн, після чого відповідно сума заборгованості мала б складати 43184,68 грн (43884,68 - 700,00 = 43184,68);

- 24.12.2020 на суму 500,00 грн, після чого відповідно сума заборгованості мала б складати 42684,68 грн (43184,68 - 500,00 = 42684,68);

- 26.02.2021 на суму 500,00 грн, після чого відповідно сума заборгованості мала б складати 42184,68 грн (42684,68 - 500,00 = 42184,68);

- 21.04.2021 на суму 500,00 грн, після чого відповідно сума заборгованості мала б складати 41684,68 грн (42184,68 - 500,00 = 41684,68);

- 17.06.2021 на суму 500,00 грн, після чого відповідно сума заборгованості мала б складати 41184,68 грн (41684,68 - 500,00 = 41184,68);

- 26.07.2021 на суму 500,00 грн, після чого відповідно сума заборгованості мала б складати 40684,68 грн (41184,68 - 500,00 = 40684,68);

- 23.09.2021 на суму 500,00 грн, після чого відповідно сума заборгованості мала б складати 40184,68 грн (40684,68 - 500,00 = 40184,68);

- 25.10.2021 на суму 500,00 грн, після чого відповідно сума заборгованості мала б складати 39684,68 грн (40184,68 - 500,00 = 39684,68).

Після цієї дати погашення не відбувалися, а сума заборгованості за угодою залишалася незміною.

Отже позивачем під час здійснення нарахувань на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України не було враховано, що після 26.12.2019 сума заборгованості не була сталою та змінювалася, відповідно нарахування мали б відбуватися за кожним періодом заборгованості в залежності від розміру заборгованості окремо. Крім того, позивачем не було враховано, що за законом (п. 18 р. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України) відповідач-1 є звільненим від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, на період дії в Україні воєнного стану, та позивач безпідставно здійснив нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з 24.02.2022 - дня уведення воєнного стану в Україні по липень 2024 року. Така заборгованість мала б бути списаною позивачем.

Положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, на думку суду, є цілком застосовними до спірних правовідносин, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами за угодою про придбання автомобілів у групах є подібними до кредитних (позики) правовідносин, а позивач є кредитором по відношенню до відповідача-1, який зобов`язаний не тільки сплатити вартість автомобіля, але й оплачувати послуги кредитора, плату за право на отримання автомобіля, інші платежі, які є подібними до процентів за користування позикою/кредитом.

Отже, перевіривши правильність нарахування вищевказаних сум, суд встановив, що позивач при нарахуванні здійснив розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат на розмір заборгованості 49791,52 грн, не врахувавши, що за період нарахувань розмір заборгованості зменшувався, а після 24.02.2022 такі нарахування не повинні були здійснюватися взагалі або підлягали списанню.

Перевіряючи розрахунок позивача, судом здійснено самостійно розрахунок на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановивши, що розмір інфляційних втрат за період з 01.01.2020 по 23.02.2022 буде складати 7576,93 грн, а 3 % річних - 2799,26 грн. Детальний розрахунок заборгованості, здійснений судом, знаходиться у матеріалах справи та з ним можуть ознайомитися сторони справи у встановленому ЦПК України порядку.

Підсумовуючи все викладене, суд уважає такими, що є доведеними, обґрунтованими та підставними позовні вимоги у частині стягнення позивачем з відповідача-1 ОСОБА_1 39684 гривень 68 копійок - заборгованість за угодою № 31164; 7576 гривень 93 копійок - інфляційні втрати; 2799 гривень 26 копійок- 3 % річних, що в загальному становить 50060 грн 87 коп. (39684,68 + 7576,93 + 2799,26 = 50060,87). У задоволенні решти позовних вимог на суму 26385,78 грн (76446,65 - 50060,87 = 26385,78) суд відмовляє за безпідставністю.

Підстав для розстрочення задоволеної до стягнення суми суд на даному етапі розгляду справи не вбачає, оскільки відповідачем ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів на підтвердження свого фінансового та матеріального становища.

Щодо стягнення заборгованості з співпоручителів (відповідачів-2,3)

З метою забезпечення зобов`язань відповідача-1 за основною угодою між позивачем та відповідачем-2 ОСОБА_2 , відповідачем-3 ОСОБА_3 було укладено договір поруки строком дії до 31.12.2022. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взяли на себе зобов`язання відповідати перед позивачем за невиконання відповідачем-1 ОСОБА_1 зобов`язань за угодою у тому ж обсязі, що і боржник - ОСОБА_1 . Розмір забезпечених вимог станом на дату укладення договору поруки становив 61416,41 грн, але такий розмір міг бути змінений на умовах, визначених у ст. 2 додатку № 2 до угоди.

Разом з тим, позивачем не надано доказів направлення співпоручителям повідомлення у порядку, визначеному п. 3.2, 3.3 договору поруки до закінчення строку дії договору поруки. Отже обов`язок співпоручителів оплатити всі несплачені боржником повні внески протягом десяти днів з дня отримання відповідного повідомлення від кредитора не наступив.

Строк дії договору поруки закінчився 31.12.2022. З урахуванням положень п. 12 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України строк дії поруки продовжився на строк дії карантину, тобто до 30.06.2023.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 11.12.2024, тобто поза межами строку, встановленого самим договором поруки, та поза межами строку, визначеного ч. 4 ст. 509 ЦК України.

Посилання позивача на п. 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким, на його думку, продовжено строк дії строків, визначених ст. 559 ЦК України, є помилковим, адже наведена норма ЦК України (у редакції, чинній станом на дату звернення позивача до суду з позовною заявою, та станом на дату ухвалення рішення судом) зупинила перебіг строку позовної давності на період воєнного стану. Редакції п. 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у такій редакції: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії» втратила чинність 30.01.2024 і до спірних правовідносин не застосовується, адже, як зазначено вище позивач звернувся до суду з вимогами до поручителів 11.12.2024, коли наведена ним норма вже не діяла.

З огляду на викладене, встановивши, що позивач звернувся з цим позовом до поручителя лише у грудні 2024 року, тобто поза межами строку з моменту настання строку виконання основного зобов`язання (грудень 2019 року) та після закінчення строку, встановленого в договорі поруки (грудень 2022 року) та після закінчення продовженого строку, встановленого у договорі поруки з урахуванням положень п. 12 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (30 червня 2023 року), суд дійшов висновку про те, що порука за договором від 10 березня 2010 року є припиненою на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України, а відтак у задоволенні позовних вимог до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд відмовляє.

Розподіл судових витрат

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 3028,00 грн (а.с. 2).

З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково (65,48 % від ціни позову) та тільки щодо одного з відповідачів, суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача-1 на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1982,73 грн.

Керуючись статтями 13, 77-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, нормами матеріального права та висновками Верховного Суду, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» заборгованість у сумі 50060 гривень 87 коп., яка складається зі 39684 гривень 68 копійок - заборгованості за угодою № 31164; 7576 гривень 93 коп. - інфляційне збільшення; 2799 гривень 26 коп. - 3 % річних.

У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 на суму 26385 гривень 78 коп. - відмовити.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості у розмірі 76446 гривень 65 коп. - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» судовий збір у сумі 1982 гривень 73 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом вищевказаного строку не буде подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (місцезнаходження: Столичне шосе, буд. 90, 4-й поверх, місто Київ, 03045; ідентифікаційний код 35509011; електронна пошта: ).

Представник позивача: адвокат Мельник Василь Володимирович (місцезнаходження: Столичне шосе, буд. 90, 4-й поверх, місто Київ, 03045; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відповідач-1: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , тел. НОМЕР_6 ).

Відповідач-2: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , тел. НОМЕР_8 ).

Відповідач-1: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 , тел. НОМЕР_10 ).

Повне рішення складено та підписано суддею 08.04.2025 без проголошення.

Суддя В.П. Козир