Справа № 740/7585/24
Провадження № 2/740/535/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 квітня 2025 року м.Ніжин Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пулинець Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У грудні 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 18400 грн заборгованості за кредитним договором №07775-08/2023 від 06 серпня 2023 року, з яких 4000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 14400 грн заборгованість за відсотками. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 06 серпня 2023 року за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем укладений електронний договір про надання фінансового кредиту №07775-08/2023, строк кредитування 360 днів, дата погашення кредиту 30 липня 2024 року, процентна ставка становить 2,50% в день, вказані грошові кошти перераховані на платіжну картку відповідача. 27 грудня 2023 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27122023, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем ОСОБА_1 .. Оскільки з моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а відповідач ОСОБА_1 в порушення умов укладених договорів не виконує своїх зобов`язань по поверненню коштів та відсотків за користування ними, у неї утворилась заборгованість у вищезазначеному розмірі. Представник позивача Макарова Л.В. просить позов задовольнити, справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, про що їх заперечення під час судового розгляду відсутні.

Згідно з відзивом від 28 січня 2025 року відповідач ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні позову, з посиланням на те, що позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема, не доведено факту укладення кредитного договору та видачі кредиту, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявні в матеріалах справи договори було створено у порядку визначеному ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" та що вони підписувались електронними підписами уповноважених на те осіб, що є обов`язковим реквізитом електронного документа, також не підтверджено перерахування коштів первісному кредитору за отримання грошових вимог.

У відповіді на відзив від 03 лютого 2025 року представник позивача Макарова Л.В. позов підтримує, вказує, що доведено факт укладення договору з відповідачем в електронній формі, тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Просить судове засідання проводити за відсутності.

Інші заяви, клопотання сторін станом на 07 квітня 2025 року відсутні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.

Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до ч.3 ст.11 якого електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №07775-08/2023, предметом якого є 4000 грн, строк кредитування 360 днів, дата погашення кредиту 30 липня 2024 року, процентна ставка становить 2,50% в день, грошові кошти у сумі 4000 грн зараховано на платіжну картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією АТ «Універсал Банк» від 30 січня 2025 року, наданої суду на ухвалу про витребування доказів згідно з клопотанням представника позивача.

27 грудня 2023 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27122023, відповідно до якого ТОВ «Аванс кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, по кредитному договору №07775-08/2023 від 06 серпня 2023 року, позичальником по якому є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується також реєстром боржників від 27 грудня 2023 року.

Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Докази на підтвердження недійсності кредитного договору від 06 серпня 2023 року та договору факторингу до нього від 27 грудня 2023 року,- станом на час розгляду справи відсутні.

За таких обставин позивач відповідно до ст.514 ЦК України набув прав кредитора по вищезазначеному договору від 06 серпня 2023 року.

Відповідно до наданого позивачем витягу є реєстру боржників до договору факторингу №27122023 від 27 грудня 2023 року ОСОБА_1 має заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 18400 грн, з яких 4000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 14400 грн заборгованість за відсотками.

Доказів на спростування наведеного відповідачем ОСОБА_1 не надано, зокрема і щодо посилань на відсутність у позивача доказів на підтвердження підписання договору та отримання коштів, при цьому ч.3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, тобто сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них, в іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони, тобто доказування є юридичним обов`язком сторін, зокрема і відповідача.

За поданими суду доказами попередній кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору, а відповідач свої зобов`язання за договором належно не виконала ні первинному кредитору, ні позивачу, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором, яка згідно з наданим позивачем розрахунком становить 18400 грн, при цьому за встановлених обставин укладений 06 серпня 2023 року договір підписаний відповідачем, що свідчать про її обізнаність з умовами кредиту, обставинами сплати процентів, процентних ставок, умов, за яких вони застосовуються. Також відповідачем у встановленому порядку не спростовано факт отримання 4000 грн, як кредитних коштів, та наявності заборгованості та її складових згідно з позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ», зокрема не подано відповідного контррозрахунку боргу, також не заявлене клопотання про призначення по справі судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором. Також судом враховується, що сторонами, із врахуванням свободи визначення умов договору відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України, погоджені умови сплати відповідачем процентів (процентна ставка 2,50% в день у межах строку кредиту) по договору про надання фінансового кредиту від 06 серпня 2023 року, при цьому відповідач, як позичальник, отримала грошові кошти, власником яких вона не була, і отримала можливість певний час правомірно не повертати надані їй грошові кошти, натомість у неї виникло зобов`язання повернути грошові кошти у встановлений строк та сплатити визначені договором проценти та комісію за користування кредитом. Також судом враховується, що на час укладання кредитного договору відповідач була ознайомлена з його умовами, а тому, у разі якщо вона вважала їх для себе неприйнятними та несправедливими, мала можливість відмовитися від вказаної угоди та укласти правочин з іншим контрагентом на інших умовах.

За даних обставин у судовому засіданні встановлені підстави для застосування до спірних правовідносин сторін правил згідно з ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору.

За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 18400 грн заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 3028 грн судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 247, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження-01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-35625014, заборгованість за договором про надання фінансового кредиту за №07775-08/2023 від 06 серпня 2023 року: 4000 грн заборгованості за основною суму боргу, 14400 грн заборгованості за відсотками, а всього стягнути 18400 (вісімнадцять тисяч чотириста) грн. Стягнути із ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження-01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-35625014, 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Суддя В.Олійник.