ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1884/25 Номер провадження 22-ц/814/2378/25Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

08 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Дорош А. І.

суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 13 березня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування - залишено без руху, оскільки при подачі позову не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Не погодившись з даною ухвалою суду першої інстанції, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши 20.03.2025 апеляційну скаргу до суду першої інстанції.

03.04.2025 матеріали справи надійшли до Полтавського апеляційного суду.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження встановлено, що апеляційна скарга підлягає поверненню, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У частині другій статті 352 ЦПК встановлено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Частиною першою статті 353 ЦПК визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Згідно зі статтею 353 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, вичерпний перелік яких зазначено у даній статті відповідно до буквального змісту кожного з пунктів.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України). Цей припис згідно з позицією Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац 5 підпункту 3. 2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27.01.2010 №3-рп/2010).

У постанові від 29.05.2019 у справі №219/10010/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом.

У постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12.09.2018 у справі №752/1016/17 зроблено висновок, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.06.2023 у справі №607/23244/21 дійшла висновку, що апеляційному оскарженню лише разом із рішенням суду підлягає ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, якщо суд першої інстанції у цій ухвалі встановлює розмір судового збору, який позивач (заявник) має сплатити при зверненні до суду, або порядок його обчислення, однак особа не погоджується з таким розміром або з порядком його обчислення. Такі ухвали суду першої інстанції не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду. Також не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В такому випадку заявник може реалізувати своє право на апеляційне оскарження такого судового рішення шляхом включення заперечень на нього до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала Київського районного суду м. Полтави від 13.03.2025 не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду, оскільки така ухвала не входить в перелік ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та підлягає поверненню.

Керуючись ч. 1, 2 ст. 353, п.4 ч.5 ст. 357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 13 березня 2025 року - повернути особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: А. І. Дорош

О. А. Лобов

В. М. Триголов