ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20811/24

Провадження № 22-ц/820/805/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.,

за участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2025 року (суддя Заворотна О.Л.) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бриня Авто» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бриня Авто», в якому просив суд розірвати договір комісії на надання послуг №26748 від 25.03.2024 року, стягнути з ТОВ «Бриня Авто» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 189283,95 грн. та моральну шкоду в розмірі 189283 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2025 рокупозов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у судове засідання, призначене на 15 січня 2025 року позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судових повісток як позивачу так і його представнику. До суду надійшло клопотання від 10 січня 2025 року від адвоката Іваницького А.М. про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з його тимчасовою непрацездатністю.

Крім того, у судове засідання, призначене на 20 лютого 2025 року позивач та його представник повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судові повістки доставлено до електронних кабінетів 15 січня 2025 року. До суду надійшли клопотання від позивача та його представника про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з зайнятістю представника позивача у розгляді іншої справи. Взявши до уваги, повторну неявку позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, відсутність заяви про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду про залишення позову без розгляду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції позивача ОСОБА_1 про судове засідання призначене на 20 лютого 2025 року належним чином не повідомляв,судова повістка про розгляд справи 20.02.2025 року до електронного кабінету позивача не надходила. Позивач та його представник ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явилися з поважної причини, про що своєчасно повідомили суд, на підтвердження чого подали відповідні клопотання разом із доказами неможливості брати участь у судових засіданнях. Проте, вказане суд першої інстанції не врахував та постановив помилкову ухвалу, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників по справі не надходило.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Іваницький А.М. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник відповідача адвокат Бас А.М. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, коли від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору(частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

У справі, яка переглядається встановлено, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі №686/20811/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Бриня Авто» про захист прав споживача та призначено справу до судового розгляду.

Про судове засідання, призначене на 15.01.2025 року позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 були повідомлені під розписку, в суді, 27.11.2024 року (а.с.175, т.1).

В судове засідання призначене на 15.01.2025 року позивач та його представник не з`явилися, від адвоката Іваницького А.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою. Від позивача ОСОБА_1 не надходило жодних клопотань.

Про судове засідання, призначене на 20.02.2025 року позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 були повідомлені шляхом направлення судової повістки до їх електронних кабінетів, про що свідчать довідки про доставку електронного документа. Документ доставлено до електронного кабінету 15.01.2025 року (а.с. 4,5 т.2).

В судове засідання призначене на 20.02.2025 року позивач та його представник повторно не з`явилися, від позивача ОСОБА_1 та адвоката Іваницького А.М. надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, у яких зазначено що адвокату Іваницькому А.М. 20.02.2025 року було призначено судове засіданні у іншій цивільній справі, у зв`язку з чим просили відкласти розгляд даної цивільної справи на іншу дату.

Процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути також й поважними. Тож, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати такий позов без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише факт належного повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

У рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S. A. v. Spain»(заява № 11681/85) Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України поняття «може», «має право», «за власною ініціативою» та інші подібні за змістом законодавець не застосовує. Отже, процесуальним законом не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позову без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити позов без розгляду не є дискреційним, а відноситься до імперативних.

Отже, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання своїми процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається першорядно на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Верховний Суд у постановах від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18,від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20),від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження№ 61-36375св18), від 7 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц (провадження № 61-4801св20), від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18 (провадження № 61-3617св19), від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21) зазначив, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як потребою забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у якнайшвидшому розгляді справи, а отже, зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позов без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті. Тож зазначена правова норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами, щоб не допустити зволікання з розглядом справи.

Встановивши, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, він та його представник повторно не з`явився в судове засідання, призначене на 20 лютого 2025 року, і від них не надходило заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 квітня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк