ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21583/24

Провадження № 22-ц/820/675/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/21583/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2024 року ( в складі судді Продана Б.Г.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебувала справа № 686/21583/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 27 листопада 2024 року позов задоволено частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 грн моральної шкоди, в решті вимоги залишено без задоволення.

02.12.2024 року в системі «Електронний суд» представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Білий В.В. сформував заяву про розподіл судових витрат та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому заявник посилався, що обґрунтовуючи відзив на позовну заяву, ним повідомлялося, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складається із витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10000 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником відповідачки надано: копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копію Ордеру на надання правничої (правової) допомоги; копію Договору 26/02 про надання правової допомоги від 26 лютого 2024 року з Додатком № 2, копію Акту № 28-11/2024 прийому-передачі наданих послуг від 28.11.2024, згідно якого сторонами визначено кошти в сумі 5000 грн.

Крім того, представник відповідачки, посилався, що розмір понесених витрат в сумі 5000 грн підтверджується належними та допустимими доказами та є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт та наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, тому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2024 року заяву задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 918 грн витрат на правничу допомогу, в задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, вказує на порушення судом норм процесуального права, тому просить додаткове рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши розмір витрат на правничу допомогу до 2000 грн, що буде співмірним з витраченим адвокатом часом та складністю справи. При цьому апелянтка вказує, що представником відповідачки пропущено п`ятиденний термін на подачу заяви про розподіл судових витрат на правову допомогу адвоката після ухвалення судового рішення. Так, заява про стягнення витрат на правову допомогу отримана судом 03 грудня 2024 року, тобто на сьомий день з дня проголошення рішення, крім того, в судовий дебатах представником не було зроблено відповідної заяви. Адвокатом заява сформована через систему «Електронний суд» 02 грудня 2024 року, після закінчення робочого часу, тому зареєстрована судом 03 грудня 2025 року. Крім того, заявлений представником відповідачки розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із затраченим адвокатом часом та складністю справи. Відзив поданий на позовну заяву направлено електронною поштою на 4-х аркушах та заявлено клопотання про витребування матеріалів справи № 686/2788/24, будь яких інших процесуальних документів адвокатом не подавалося, крім того, він приймав участь в двох судових засіданнях. Таким чином, адвокатом всього витрачено часу у справі в загальному 3 години 41 хв, а не 10 годин як вказано адвокатом в акті прийому передачі наданих послуг.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для скасування чи зміни судового рішення повністю або в частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).

Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

З матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2024 року між адвокатом Білим В.В. та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги у цивільній справі.

Відповідно до Додатку № 2 до Договору № 26/02 про надання правової допомоги від 26 лютого 2024 року, сторони погодили, що вартість послуг обчислюється у фіксованому розмірі і становить 5 000 грн.

На підставі укладеного договору та ордера на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Білим В.В. надавалася правова допомога ОСОБА_2 у вигляді представництва її інтересів в суді, складення відзиву, подачу відповідних клопотань у справі та участь в судових засіданнях.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 27 листопада 2024 року позов задоволено частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 грн моральної шкоди, в решті вимоги залишено без задоволення.

02.12.2024 року в системі «Електронний суд» представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Білий В.В. сформував заяву про розподіл судових витрат та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

У частинах першій-третій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою щодо суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що при подачі відзиву представником відповідачки адвокатом Білим В.В. вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складається із витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10000 грн.

27 листопада 2024 року судом ухвалено рішення по суті спору, а 02 грудня 2024 року, тобто на п`ятий день, в межах строку визначеного ч. 8 ст 141 ЦПК України, адвокатом Білим В.В. в системі «Електронний суд» сформовано заяву про розподіл судових витрат та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, доводи апелянтки щодо пропуску представником відповідачки п`ятиденного терміну на подачу заяви про розподіл судових витрат на правову допомогу адвоката після ухвалення судового рішення не знайшли свого підтвердження в ході перегляду оскаржуваного судового рішення.

Тому, висновок суду щодо стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу є цілком законним, однак, при визначенні розміру судових витрат на правову допомогу адвоката, колегія суддів враховує наступні обставини.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на 1,64% від заявлених вимог, відповідно в позові відмовлено на 98,36%, відтак судові витрати на правничу допомогу складають 4 918 грн.

Однак, задовольняючи заяву представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив лише з принципу пропорційності задоволених позовних вимог, оскільки на момент ухвалення додаткового рішення заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу з підстав їх не співмірності від позивачки не надходили, однак рішення суду підлягає зміні з огляду на неврахування судом всіх обставин справи.

Згідно з пунктом 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді СМС-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом Учаснику СМС-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою СМС-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздруковування та заповнення Учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції повідомляв ОСОБА_1 про судове засідання призначене на 17 грудня 2025 року за допомогою СМС-повідомлення, однак матеріали справи не містять відповідної заяви позивачки щодо направлення їй судової повістки у вигляді СМС-повідомлення, за таких обставин не можна вважати, що суд першої інстанції належним чином повідомив ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання.

Крім того, звертаючись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , просила суд врахувати, що вона з поважних причин не мала змоги бути присутньою в судовому засіданні 17 грудня 2024 року та висловити свої заперечення щодо неспівмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, оскільки перебувала з онукою в Хмельницькій дитячій лікарні де їй проводилася операція.

Вказані обставини підтвердила відповідним медичним документом.

Відтак встановлені обставини, свідчать про об`єктивну неможливість позивачки скористатися своїм правом для здійснення відповідної заяви щодо зменшення розміру судових витрат з підстав їх неспівмірності, тому такі заперечення враховуються судом апеляційної інстанції.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокатом Білим В.В. надано суду: копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; Ордер на надання правничої (правової) допомоги; Договору 26/02 про надання правової допомоги від 26 лютого 2024 року з Додатком № 2, Акт № 28-11/2024 прийому-передачі наданих послуг від 28.11.2024.

Загальний розмір гонорару за надані послуги, згідно даного Акту, сторонами визначено кошти в сумі 5000 грн.

До розрахунку витрат включено наступні послуги: підготовка заяви та ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 686/21583/24 в Хмельницькому міськрайонному суді; підготовка та подача відзиву на позовну заяву від 08.10.2024 року; підготовка та участь у судових засіданнях в суді першої інстанції з урахуванням часу витраченого на прибуття до суду та очікування початку судового засідання; підготовка заяви про розподіл судових витрат (стягнення витрат на професійну правничу допомогу).

На підставі Акту прийому-передачі наданих послуг, адвокату сплачено кошти в сумі 5 000 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції.

ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі, посилається на неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу і просить зменшити розмір стягнення до 2 000 грн.

Колегія суддів, з урахуванням наведеного вище та з урахуванням конкретних обставин справи, мотивів відмови в позові, кількості судових засідань, обґрунтованості та реальності понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, розумності їхнього розміру, принципу співмірності судових витрат, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим на виконання робіт з надання правової допомоги, приходить до висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 5 000 грн. не є співмірними зі складністю справи.

При цьому колегія суддів вважає, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн., що буде відповідати критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги у суді.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що надані докази про понесення відповідачем судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 2 000 грн. є достатніми, допустимими та достовірними.

На підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі підлягала задоволенню частково з ухваленням додаткового рішення у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 000 грн витрат на правничу допомогу надану в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2024 року змінити:

Абзац третій резолютивної частини додаткового рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2024 року викласти в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 000 грн. витрат на правничу допомогу.

В решті додаткове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 квітня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова