Провадження № 2-с/466/61/25
У Х В А Л А

07 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді: Зими І.Є.

за участю секретаря

судових засідань Васинчик М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Шевченківського районного суду м. Львова Зими І.Є. про самовідвід по цивільній справі № 466/13282/24 за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу , -

встановив:

04.04.2025р. на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу, справа 466/13282/24.

Згідно з протоколом авторозподілу судової справи між суддями, така передана для розгляду судді Шевченківського районного суду м. Львова Зимі І.Є.

07.04.2025р. суддею Шевченківського районного суду м. Львова Зимою І.Є. заявлено самовідвід з тих підстав, що згідно Засад використання автоматизованої системи документообігу Шевченківського районного суду м. Львова, затверджених Рішенням зборів суддів від 31.03.2025 року , Протокол № 2 , визначено, що заяви про скасування судового наказу підлягають розподілу раніше визначеному складу суду.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді, що передбачено ч. 8 ст. 40 ЦПК України.

Сторони у судове засідання не викликалися. Згідно ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Так, згідно п.4 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Згідно з п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, поможуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (справи «Бєлілос проти Швейцарії» та «Очолан проти Туреччини») і застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд (справи «Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Як встановлено судом, матеріали справи № 466/13282/24 2-с/466/60/25 були зареєстровані на суддю Зиму І.Є., всупереч засадам використання автоматизованої системи документообігу Шевченківського районного суду м. Львова, затверджених Рішенням зборів суддів від 31.03.2025 року Протокол № 2, де передбачено, що заяви про скасування судового наказу підлягають розподілу раніше визначеному складу суду.

Таким чином, з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи безстороннім судом та запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необ`єктивності та упередженості в розгляді вказаної справи, запобігання конфліктних ситуацій, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40 ЦПК України,

постановив:

задовольнити заяву про самовідвід головуючого в справі судді Зими Ірини Євстафіївни задовольнити.

Відвести суддю Шевченківського районного суду м. Львова Зиму Ірину Євстафіївну від участі у розгляду цивільної справи № 466/13282/25 за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу.

Матеріали справи повернути канцелярії суду для передачі її раніше визначеному складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. Є. Зима