Справа № 128/4953/23
УХВАЛА

03 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі Кривоносі Д.О.,

за участю: представника відповідача адвоката Глазунової Л.М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відвідача в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей», -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області з первісною позовною заявою звернувся адвокат Власюк І.Т. в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей», справа №128/4953/23, в які представник позивача просить суд стягнути щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну з неповнолітньої дитини, починаючи стягнення від дати подання позову до суду, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 18.12.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 22.04.2024 клопотання представника відповідача адвоката Глазунової Л.М. задоволено та витребувано в Державній прикордонній службі України письмову інформацію: чи перетинали Державний кордон України в період з 01.01.2022 по 27.12.2023 громадяни: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою з`ясування питання підсудності даної справи, у зв`язку із перебуванням сторін за межами України.

30.05.2024 з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на електронну адресу суду на виконання вимог вищевказаної ухвали, надійшов витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповані території України або виїхали з такої території», згідно якого в період з 01.01.2022 по 27.12.2023 громадяни України: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , перетнули державний кордон України та виїхали за межі території України.

14.03.2025 позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Власюк І.Т. до судового засідання не з`явилися; попередньо представник на електронну адресу суду скерував заяву, в якій просив суд розгляд даної цивільної справи проводити у його відсутності та у відсутності позивача, первісний позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, заяв про відкладення до суду не надходило.

З урахуванням думки представника відповідача - адвоката Глазунової Л.М. в судовому засіданні , яка не заперечувала, суд вважає за можливе провести дане судове засідання у відсутності нез`явившихся осіб.

У даному судовому засідання представник відповідача адвокат Глазунова Л.М., просила суд матеріали даної цивільної справи направити до Верховного Суду для визначення підсудності справи, в порядку ст.29 ЦПК України, оскільки на час подачі позивачем первісного позову сторони проживали та на даний час проживають за межами території України і їх діти також . Вказує, що дана обставина підтверджується витребуваними судом доказами, які містяться в матеріалах цивільної справи. При цьому, також представник попередньо, перед направленням цивільної справи до Верховного Суду для визначення її підсудності, просила суд прийняти зустрічний позов наданий представником відповідача- адвокатом Глазуновим О.М. до суду 02.01.2024 в інтересах відповідача ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно , з дня пред`явлення позову та до повноліття дитини (а.с.43-45).

Вислухавши усне клопотання представника відповідача - адвоката Глазунової Л.М., оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов до такого висновку.

Стаття 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» декларує, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Так, судом після відкриття провадження у цивільній справі було встановлено, що на момент звернення представником позивача до суду з позовом (04.12.2023) , сторони , які є громадянами України, вже знаходилися за межами території України , оскільки позивач виїхала за кордон 01.12.2023, а відповідач 09.11.2022) ; сторони на теперішній час проживають за її межами разом із дітьми , про що свідчить витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповані території України або виїхали з такої території» наданий Державною прикордонною службою України.

Отже, судом установлено, що станом на подачу представником позивача адвокатом Власюком І.Т. первісного позову до суду 04.12.2023 в інтересах позивача ОСОБА_1 , суду не було відомо про вищевказану обставину та представником позивача не було зазначено про це у позові .

Відповідно до ст.29 ЦПК України, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Статтею 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено право на повноважний суд, відповідно до якого ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 та Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

З огляду на вищезазначену обставину, враховуючи що сторони у справі, які є громадянами України, на час подачу позову до суду проживають за її межами, тому суд вважає, що дану цивільну справу необхідно направити до Верховного Суду для визначення підсудності у відповідності до ст.29 ЦПК України.

Окрім вказаного, оскільки в ході розгляду даної цивільної справи за первісним позовом, після отримання достовірної інформації про те, що сторони на даний час проживають за межами України, тому суд вважає за неможливе попередньо, перед направленням цивільної справи до Верховного Суду для визначення її підсудності, вирішити питання прийняття зустрічного позову поданого представником відповідача - адвокатом Глазуновим О.М. до суду 02.01.2024 в інтересах відповідача ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, оскільки це буде порушенням ст.29 ЦПК України, 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950.

Тому суд вважає за доцільне як цивільну справу за первісної позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей» так і зустрічний позов, який поданий представником відповідача - адвокатом Глазуновим О.М. до суду 02.01.2024 в інтересах відповідача ОСОБА_2 та міститься в матеріалах вищевказаної цивільної справи направити до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст.29 ЦПК України.

Керуючись ст.29, 260, 261, 353 ЦПК України, Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Усне клопотання представника відповідача- адвоката Глазунової Любові Михайлівни - задовольнити частково.

Цивільну справу (судовий номер №128/4953/23) за первісною позовною заявою, поданою адвокатом Власюком Ігорем Тимофійовичем в інтересах позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 «про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей» та зустрічний позов , поданий адвокатом Глазуновим Олегом Михайловичем в інтересах відповідача ОСОБА_2 до позивача за первісним позовом ОСОБА_1 «про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина » - направити до Верховного Суду для визначення їх підсудності, в порядку статті 29 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на ухвали суду, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Олена САЄНКО