КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1016/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Музичко С.Г.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року, постановлену під головуванням судді Журибеди О.М.,-

встановив:

У жовтні 2023 року позивачі звернулись до суду із названою позовною заявою.

Позивачі просили: витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; витребувати у ОСОБА_6 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Разом із позовною заявою позивачі звернулись до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову.

Позивачі просили накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/2 частині за кожним.

Заява обґрунтована тим, що існує реальна загроза невиконання майбутнього рішення суду про задоволення позовних вимог та ризик відчуження спірного майна на користь третіх осіб, яке є предметом позову.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладеноарешт на квартиру АДРЕСА_1 (загальна площа 51, 40 кв.м., житлова площа 30, 50 кв.м.), що зареєстрована за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/2частині за кожним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду від 24 жовтня2023року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У судовому засіданні представник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивачів заперечила щодо доводів апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи вимоги заяви, суд першої інстанції виходив із наявності ризиків відчуження відповідачами спірного нерухомого майна, яке є предметом спору, на користь третіх осіб.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Обґрунтовуючи подану заяву, заявники зазначили, що невжиття судом першої інстанції заходів забезпечення позову може унеможливити виконання майбутнього рішення суду про задоволення позовних вимог. Обрані заходи забезпечення є співмірними із заявленими позовними вимогами та не суттєво обмежують права відповідачів щодо предмету спору.

Так, предметом пред`явленого позову є витребування у відповідачів на користь позивачів об`єкту нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/2 частині за кожним.

У поданій заяві позивачі обґрунтували належним чином можливі ризики утруднення виконання рішення суду.

Оскільки відносно спірного об`єкту нерухомого майна не зареєстровані будь-які обтяження, відтак у відповідачів є можливість вільно розпорядитися ним.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність та обґрунтованість заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову судом першої інстанції враховані вимоги закону та відповідні роз`яснення Пленуму Верховного Суду України.

У поданій заяві про забезпечення позову чітко вказано вид забезпечення позову, зазначено усю необхідну інформацію про предмет забезпечення.

Заява містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Будь-яких доказів, що у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову, будуть порушені права відповідачів або інших осіб, суду не представлено.

Обраний представником позивача захід забезпечення позову є співмірним із вимогами пред`явленого позову.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність будь-яких підстав вважати, що між сторонами дійсно виник спір, колегія суддів відхиляє, оскільки вказана обставина є предметом розгляду в рамках провадження за позовом про витребування майна та не є предметом оцінки при розгляді заяви про забезпечення позову.

Інші доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 24 жовтня 2023 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 07 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: Є.П. Євграфова

С.Г. Музичко