ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6796/25
провадження № 2-з/753/71/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2025 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши заявуОСОБА_1 про забезпечення позову у трудовому спорі,

У С Т А Н О В И В:

07.04.2025 до Дарницького районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Представництва компанії DAI Global LLC, свідоцтво № 288 від 11 січня 2017 року, із зареєстрованим офісом за адресою: 7600 Вісконсін Авеню, м. Бетесда, штат Меріленд 20814, США, виконавeць проєкту «Інвестиції для стійкості бізнесу».

Ухвалою від 08.04.2025 суд відкрив провадження у справі і призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Одночасно із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, позовну заяву з додатками, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з таких мотивів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150 ЦПК України. Зокрема, згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом зазначених норм процесуального законодавства забезпечення позову має на меті запобігти ускладненню чи неможливості виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Як вбачається із поданої позовної заяви, предметом позову є вимоги про:

- визнання звільнення за наказом № 34К від 11.03.2025 за п. 6 ст. 36 КЗпП України як працівника, який не прийняв зміну суттєвих умов праці незаконним, визнання цього звільнення, як такого, яке базується на наказі, який не передбачав зміну істотних умов праці, а мав ціллю замаскувати звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України

- зобов`язання відповідача скасувати наказ № 10К від 26.02.2025

- зобов`язання відповідача видати наказ про звільнення позивача за ст. 40 п. 1 в зв`язку з ліквідацією проекту «Інвестиції для стійкості бізнесу»

- зобов`язання відповідача виплатити середню заробітну плату за період два місяці - з 27.02.2025 по 27.04.205 в сумі 413,504.96 грн

- зобов`язання відповідача виплатити позивачу компенсацію за 4 дні затримки у виплаті заробітної плати, вихідної допомоги і компенсації за невикористану відпустку у сумі 38,465,58 грн.

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд вжити наступні заходи забезпечення:

1. Накласти арешт на рахунки компанії DAI Global LLC (проект "Інвестиції для стійкості бізнесу" (IBR) відкриті в АТ Райфайзен Банк, (код банку 300335, , м.Київ, вул. Генерала Алмазова, 4а, 01011) в сумі заборгованості 38,465,58 грн. (відповідальність за затримку розрахунку при звільненні) та 413,504,96 грн (заробітна плата за 2 місяці, за які компанія повинна була попередити про реорганізацію) на загальну суму 451,970,54 грн, або у будь якому іншому банку, де компанія може мати рахунки.

2. Зобов`язати п. Рафаеля Хосе Джаббу у разі виїзду з України призначити уповноваженого представника, який зможе представляти компанію DAI Global LLC в суді для розгляду цієї позовної заяви по суті.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову, позивач зазначив, наступне. Він як колишній працівник проекту USAID "Інвестиції для стійкості бізнесу", який здійснювала компанія DAI Global LLC, подав позов до компанія DAI Global LLC, яка порушила строки розрахунку при звільнення. Наразі існує значна ймовірність що компанія DAI Global закриє свої рахунки в Україні і тоді виконати рішення суду буде неможливо. Він був звільнений з 14.03.2025, а остаточний розрахунок отримав тільки 18.03.2025, чим була порушена ст. 116 Кодексу законів про працю України, яка говорить що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Ст. 117 Кодексу законів про працю України передбачає відповідальність за затримку розрахунку при звільненні в розмірі середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Строк затримки складає 4 дні з 14.03.2025 по 18.03.2025. Дата звільнення зафіксована в наказі на звільнення (Додаток 4 до позовної заяви), а також записом в трудовій книжці (Додаток 5 до позовної заяви). Розрахунок середньої зарплати подано в Додатку 8 до позовної заяви і загальна заборгованість за 4 дні складає 38 465,58 грн. Враховуючи той факт, що після прийняття указу президента США про перегляд проектів USAID по всьому світу, більшість проектів була припинена і знаходиться в стадії ліквідації. У стадії ліквідації знаходиться і проект "Інвестиції для стійкості бізнесу" (IBR) який фінансувався Агентством Сполучених Штатів з міжнародного розвитку (USAID) згідно з Договором 72012122C00002, укладеним на підставі Угоди між Урядом Сполучених Штатів Америки і Урядом України про гуманітарне і технікоекономічне співробітництво від 7 травня 1992 року, реєстраційна картка Проєкту № 5014-08 від 30 квітня 2024 року (із змінами), свідоцтво про акредитацію виконавця (юридичної особи-нерезидента) проекту № 288 від 11 січня 2017 року. В зв`язку з цим існує велика ймовірність, що керівник проекту Рафаель Хосе Джабба виїде з України, а банківські рахунки проекту будуть закриті, унеможливлюючи отримати заборгованість в 38 465,58 грн. Друга частина позову стосується визнання неправомірним звільнення за ст. 36 п. 6 Кодексу Законів про Працю України, так як це звільнення мало на меті замаскувати звільнення за ст. 40 п. 1 Кодексу Законів про Працю України, оскільки компанія DAI Global LLC не надала 2-місячного повідомлення про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва. Таким чином компанія ухилилась від сплати заробітної плати за 2 місяці, що в сумі складає 413 504,96 грн. (Додаток 8 - розрахунок середньої зарплати)

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, у тому числі наслідки через обмеження можливості особи користуватися та розпоряджатися власним майном.

Під забезпеченням позову у даному випадку слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. При цьому забезпечення позову має бути спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та доведення не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Покликання позивача про імовірне утруднення виконання судового рішення у справі є необґрунтованим/недоведеним та базуються лише на припущеннях, адже позивачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про дійсний фінансовий стан відповідача, а також доказів, якими б підтверджувалась реальна загроза неможливості виконання судового рішення в зв`язку з відсутністю у відповідача грошових коштів; доводи заявника ґрунтуються виключно на його сумнівах щодо можливої недобросовісної поведінки відповідача та не доведені доказами на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду.

Окрім того, суд не може втручатися у здійснення управлінською діяльностю компанії DAI Global LLC, тому вимога зобов`язати керівника проекту Рафаеля Хосе Джабба у разі його виїзду з України призначити уповноваженого представника, який зможе представляти Компанію в суді для розгляду цієї позовної заяви по суті, також не підлягає задоволенню.

У заяві про забезпечення позову не зазначені обставини, які свідчать про те, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про зміну формулювання (підстави) звільнення та стягнення грошових коштів, у випадку задоволення судом зазначених вимог, належних і допустимих доказів на підтвердження таких обставини надано не було.

Беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, з огляду на те, що заявник не довів наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення про задоволення позову, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись нормами ст. 149, 150, 153, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у трудовому спорі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя: В.М. Маркєлова