справа № 357/1170/25
провадження № 22-ц/824/8363/2025
головуючий у суді І інстанції Цуранов А.Ю.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 6 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Компанії «Distillerie Des Moisans», треті особи: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Вайн-Хол»; 2) Приватне підприємство «Флоксан»; 3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім Вайнтайм» про стягнення заборгованості за договором про ексклюзивне комерційне представництво,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Компанії «Distillerie Des Moisans», треті особи: 1) ТОВ «Вайн-Хол»; 2) ПП «Флоксан»; 3) ТОВ «Торгівельний Дім Вайнтайм» про стягнення заборгованості за договором про ексклюзивне комерційне представництво.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2025 року позов ОСОБА_1 залишено без руху з підстав його невідповідності ст. 175, 177 ЦПК України та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 6 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Компанії «Distillerie Des Moisans», треті особи: 1) ТОВ «Вайн-Хол»; 2) ПП «Флоксан»; 3) ТОВ «Торгівельний Дім Вайнтайм» про стягнення заборгованості за договором про ексклюзивне комерційне представництво визнано неподаною та повернуто позивачу разом з доданими до неї додатками.

Не погоджуючись із указаною ухвалою представник ОСОБА_1 - адвокат Папазова Г.А. звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що усі процесуальні та організаційні питання, які виникли чи могли виникнути в ході розгляду даної цивільної справи, цілком могли б бути вирішені у ході підготовчого провадження у справі.

Вважає, що покладення судом першої інстанції на позивача обов`язку надати суду нотаріально посвідчений переклад на французьку мову прохання про вручення судових та позасудових документів, підтвердження про вручення документів, короткий виклад документа, що підлягає врученню у трьох примірниках, було передчасним та не могло перешкоджати відкриттю провадження у справі.

Вказує, що відповідно до п.6.7 Інструкції, саме до повноважень суду чи інших компетентних органів віднесено надсилання доручення на підставі положень Конвенції до Центрального Органу запитуваної Держави.

Зазначає, що зобов`язуючи позивача здійснити направлення копії позовної заяви відповідачу та поклавши на нього обов`язок оплати такого направлення, суд не зазначив спосіб вчинення такої дії, оскільки згідно долученої до справи інформації, відповідач по справі Компанія «Distillerie Des Moisans» має поштову адресу місцезнаходження, а також електронну пошту та не зазначив про неможливість вчинення такої дії судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, щодо повернення заяви позивачеві, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху з наступних підстав: заявнику (позивачу) необхідно самостійно визначити розмір судового збору, сплатити його, а на підтвердження сплати надати суду документ, що підтверджує його оплату; заявнику в порядку усунення недоліків слід надати додаткові обґрунтування щодо визначення підсудності (юрисдикції) даного спору; покладено на заявника (позивача) обов`язок надати суду нотаріально посвідчений переклад на французьку мову прохання про вручення судових та позасудових документів (з додатками), підтвердження про вручення документів, короткий виклад документа, що підлягає врученню у трьох примірниках.

4 лютого 2025 року представником позивача - адвокатом Папазовою Г.А. через систему «Електронний суд» було подано клопотання про усунення недоліків. На виконання ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2025 року.

Так, до клопотання були додані докази сплати судового збору. Крім того, стороною позивача було наведено обґрунтування щодо визначення підсудності даного спору. Також обґрунтовано передчасність покладення на заявника (позивача) обов`язку надання суду нотаріально посвідченого перекладу на французьку мову прохання про вручення судових та позасудових документів.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивач належним чином не виконав вимоги ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2025 року.

Колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК Українипозовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку господарського чи адміністративного судочинства, суд перевіряє наявність підстав для залишення позовної заяви без руху відповідно до вимог цивільного процесуального закону, чинного на дату подання позовної заяви.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції не врахував, що застосування вимог ст. 185 ЦПК України можливе лише у випадку, коли позовна заява не оформлена до вимог, встановлених ст. 175 чи ст.177 ЦПК України.

Як убачається із змісту оскаржуваної ухвали, вона містить загальне посилання на невиконання норм процесуального права, що указані у статтях 175 та 177 ЦПК, проте взагалі не містить посилань на конкретні положення наведених статей, які не були дотримані позивачем. Не містить таких посилань і зміст ухвали суду, якою було позовну заяву залишено без розгляду.

Статті 175, 177 ЦПК України не містить вимоги щодо надання позивачем до суду офіційного перекладу позовної заяви та доданих до неї документів на мову іноземної держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 ЦПК Україницивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

За приписами ч. 1 ст. 6 Закону України "Про засади державної мовної політики" державною мовою України є українська мова.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України "Про засади державної мовної політики" сторони, які беруть участь у справі, подають письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України).

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, ЦПК України, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснення цивільного судочинства та діловодства в суді державною мовою відповідно до ст. 10 Конституції України врегульоване Законами України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» (ст.ст. 1, 14), «Про судоустрій і статус суддів» (ст. 12), а безпосередньо ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою; суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою; суди використовують державну мову в процесі судочинства …; учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому ЦПК України (ч.ч. 1-4 ст. 9).

Разом з тим, вимоги до форми та змісту позовної заяви, а також щодо документів, які до неї додаються, встановлені ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Визначений цими нормами цивільного процесуального закону перелік указаних вимог є вичерпним і якщо законом прямо не передбачено інше виходячи з особливостей розгляду певних категорій справ, на стадії відкриття провадження в справі оцінюється відповідність позовної заяви і доданих до неї документів саме і тільки цим вимогам закону.

При цьому, позивач, звертаючись до суду, зобов`язаний виконати вимоги ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви та щодо документів, які до неї додаються, і, відповідно, не зобов`язаний виконувати для пред`явлення позову дії, вимоги, надавати документи тощо, обов`язок вчинення, надання яких на нього не покладений законом. Рівно як і суд (суддя) зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені передусім ЦПК України, а також іншими законами України.

Тобто, положення ст.ст. 175, 177 ЦПК України не передбачають обов`язку для позивача, який подав до суду позовну заяву та додані до неї документи, викладені державною мовою, подавати разом із ними документи в перекладі на мову країни місцезнаходження відповідача, якщо відповідачем (одним із відповідачів) є іноземна особа. Відсутність при пред`явленні відповідного позову таких перекладених іноземною мовою документів не може відповідно до цивільного процесуального закону кваліфікуватися недоліком заяви та слугувати підставою для залишення її без руху і, відповідно, підставою для визнання заяви неподаною та її повернення в разі ненадання позивачем перекладу документів.

Крім того, ч.1 ст.79 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

У разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України (ч.1 ст.80 Закону України "Про міжнародне приватне право").

Відповідно до статті 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

У рішенні Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп роз`яснено, що ч. 1 ст. 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав та свобод.

Інших недоліків, які не усунуті позивачем, в ухвалі про повернення позовної заяви не указано.

Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

У справі "Bellet у. France" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ч. 4 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладені обставини справи ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 6 лютого 2025 року у підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 6 лютого 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба