Справа № 465/4822/23 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/1652/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, уточненим заявою від 11 грудня 2023 року (а.с.132-139 т.1), в якому просила стягнути з ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 27333 грн. 95 коп., завдану пошкодженням транспортного засобу марки «Ford Fiesta», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , моральну шкоду в розмірі 50000 грн., та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 5000 грн., а з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») недоплачене страхове відшкодування в розмірі 10310 грн. 32 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 17.08.2021 року з вини ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «Peugeuot», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , сталась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), внаслідок якої було пошкоджено належний їй транспортний засіб марки «Ford Fiesta», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Вина водія ОСОБА_1 у вказаній ДТП встановлена постановою Франківського районного суду м. Львова від 28 квітня 2023 року.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Peugeuot», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», яка на підставі страхового акта від 09.03.2022 року виплатила позивачці страхове відшкодування в розмірі 13832 грн. 27 коп., з урахуванням зношення запчастин 70% від вартості ремонту 31650 грн. 71 коп.

Позивач зазначає, що відповідно до висновку експерта №135, складеного 20.11.2023 року за результатами автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля на дату встановлення винуватця ДТП 28.04.2023 року, становить 67828 грн. 34 коп. (з ПДВ) або 50825 грн. 83 коп. (без ПДВ), вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 24142 грн. 59 коп. (без ПДВ) та 26429 грн. 72 коп. (з ПДВ), тому ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повинна доплатити їй різницю між встановленою експертом сумою вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 24142 грн. 59 коп. (без ПДВ) та виплаченою сумою страхового відшкодування 13832 грн. 27 коп., що становить 10310 грн. 32 коп., а решту суми 27333 грн. 95 коп. повинен сплатити винуватець ДТП ОСОБА_1 .

Заподіяння моральної шкоди позивач обґрунтовує пошкодженням належного їй на праві власності транспортного засобу, внаслідок чого вона тривалий час не могла ним користуватись, оскільки перебувала у скрутному матеріальному становищі, а страхового відшкодування, яке їй виплатила страхова компанія у березні 2022 року, було недостатньо для ремонту автомобіля, що завдало їй моральних страждань, оскільки вона, будучи особою з інвалідністю, змушена була користуватись громадським транспортом, що завдавало їй психологічного дискомфорту та стресу, внаслідок чого погіршився стан її здоров`я, з`явилися захворювання, яких раніше не було.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 27333 грн. 95 коп., моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та 5000 грн. витрат за проведену судову автотоварознавчу експертизу, а всього разом 52333 грн. 95 коп.

Стягнуто з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_2 доплату страхового відшкодування в розмірі 10310 грн. 32 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Стягнуто з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду оскаржили відповідачі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_1 .

В своїй апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» скасувати з підстав порушення норм матеріального права і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» покликається на те, що позивач ОСОБА_2 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» досягли згоди щодо виплати страхового відшкодування по даному страховому випадку в розмірі 13832 грн. 27 коп., що підтверджується заявою ОСОБА_2 щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 23.02.2022 року, яка підписана нею власноручно і має силу правочину, тому, з урахуванням положень п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відсутні правові підстави для будь-якої іншої додаткової виплати.

Окрім того, зазначає, що висновок експерта №135 складений 20.11.2023 року, тобто більш як через два роки після ДТП, і згідно даного висновку було визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля та матеріального збитку станом на дату дослідження 07.11.2023 року, в цінах, станом на 07.11.2023 року, а не станом на дату ДТП 17.08.2021 року.

Вважає, що висновок експерта не відображає реальну вартість матеріального збитку, заподіяного пошкодженням автомобіля позивачки в ДТП 17.08.2021 року, а тому об`єктивно не може свідчити про недоплату страхового відшкодування, яке було розраховано і сплачено позивачці в позасудовому порядку у строки, передбачені статтею 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 10.03.2022 року, згідно діючих тоді курсів валют і цін.

Відповідач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції не врахував норму статті 1194 ЦК України, відповідно до якої, лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди винна особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вважає, що у нього не виникло обов`язку перед позивачкою щодо відшкодування шкоди, завданої пошкодженням належного їй автомобіля, оскільки розмір страхового відшкодування 13832 грн. 27 коп. було узгоджено між нею та страховиком забезпеченого транспортного засобу і розмір виплаченого позивачці страхового відшкодування не перевищує ліміт відповідальності страховика, який становить 130000 грн.

Окрім того, на переконання відповідача, позивачкою не доведено належними доказами факт заподіяння їй моральної шкоди.

Так, зокрема, відповідач звертає увагу на ту обставину, що на момент огляду транспортного засобу після ДТП 20.08.2021 року, проведеного за участю позивачки та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», покази спідометра (пробіг) автомобіля позивачки становили 57186 км, а на момент складання висновку експерта №135 від 20.11.2023 року 58457 км., тобто з 20.08.2021 року по 20.11.2023 року пробіг автомобіля склав 1271 км, що вказує на те, що позивачка експлуатувала автомобіль протягом названого періоду часу.

Також відповідач вважає неправильним стягнення витрат за проведення експертизи лише з нього, оскільки вказані витрати підлягають розподілу між двома відповідачами.

12 червня 2024 року позивач ОСОБА_2 подала відзиви на апеляційні скарги, в яких заперечила доводи та вимоги апелянтів.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18.03.2025 року, є дата складення повного судового рішення 28.03.2025 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та про задоволення апеляційної скарги ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.08.2021 року, о 21:10, на перехресті вулиць Тролейбусна Наукова у м. Львові, з вини відповідача ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «Peugeuot», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , сталась ДТП, внаслідок якої пошкоджено належний позивачу ОСОБА_2 транспортний засіб марки «Ford Fiesta», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Вина ОСОБА_1 у вказаній ДТП встановлена постановою Франківського районного суду м. Львова від 28 квітня 2023 року (а.с.145 т.1).

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Peugeuot», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», поліс ОСЦПВВНТЗ №ЕР-202385673, з лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, 130000 грн., франшиза 0,00 грн. (а.с.57 т.1).

По даному страховому випадку, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатила позивачу ОСОБА_2 страхове відшкодування (без ПДВ) в розмірі 13832 грн. 27 коп., безпосередньо на рахунок позивача, на підставі заяви ОСОБА_2 від 23.02.2022 року (а.с.219 т.1), про що складено страховий акт №90 від 09.03.2022 року (а.с.155 т.1).

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» складено акти огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 20.08.2021 року та від 31.01.2022 року (а.с.156, 222-223 т.1).

З урахуванням вказаних актів, згідно розрахунку AUDATEX ремонтної калькуляції №22-0521490 від 22.02.2022 року (а.с.159-161, 220-221 т.1), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Ford Fiesta», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , становила 31650 грн. 71 коп. (без ПДВ), загальна сума вирахування зношення запчастин (70%) 17818 грн. 44 коп., загальна сума (після вирахувань) 13832 грн. 27 коп.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 23.02.2022 року щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування (а.с.219 т.1), підтверджено, що між потерпілим і страховиком досягнуто згоди про розмір страхового відшкодування по даному страховому випадку 13832 грн. 27 коп.

Згідно з висновком експерта №135 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, складеним 20.11.2023 року за адвокатським запитом представника позивача ОСОБА_2 адвоката Янівської Г.Я. (а.с.165-172 т.1), вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження в ДТП 17.08.2021 року після огляду 07.11.2023 року в цінах, станом на момент встановлення винуватця ДТП 28.04.2023 року, без врахування (включення) та з врахуванням (включенням) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить: 50825 грн. 83 коп. (без врахування (включення) ПДВ на складові) та 58449 грн. 61 коп. (з врахуванням (включенням) ПДВ на складові); ринкова вартість автомобіля до моменту пошкодження в ДТП становить 126843 грн. 84 коп.; коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля на момент його пошкодження в ДТП 17.08.2021 року становить 0,70; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля внаслідок його пошкодження в ДТП 17.08.2021 року після огляду 07.11.2023 року в цінах, станом на момент встановлення винуватця ДТП 28.04.2023 року, без врахування (включення) та з врахуванням (включенням) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить: 24142 грн. 59 коп. (без врахування (включення) ПДВ на складові) та 26429 грн. 72 коп. (з врахуванням (включенням) ПДВ на складові).

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент вчинення ДТП) визначено, що у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 28 цього Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, яка пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати, на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Статтею 36 Закону передбачено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з п.36.2 ст.36 Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Пунктом 36.4 статті 36 Закону визначено, зокрема, що виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку (п.36.7 ст.36 Закону).

Як встановлено судом і зазначено вище, по даному страховому випадку ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», як страховиком забезпеченого транспортного засобу, та ОСОБА_2 , як потерпілою особою, було досягнуто згоди про розмір страхового відшкодування 13832 грн. 27 коп. та спосіб здійснення страхового відшкодування, згідно розрахунку AUDATEX ремонтної калькуляції №22-0521490 від 22.02.2022 року (без проведення експертизи), що підтверджено заявою ОСОБА_2 від 23.02.2022 року, вказаний розмір страхового відшкодування визначений з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля (без ПДВ), що в повній мірі відповідає наведеним вище вимогам Закону, страхове відшкодування виплачене безпосередньо ОСОБА_2 , шляхом перерахування вказаної суми грошових коштів на рахунок позивача, і позивач рішення страховика у встановленому законом порядку не оскаржувала, відтак, погодилась з таким рішенням, тому заявлені позивачкою вимоги до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 10310 грн. 32 коп. є безпідставними.

Суд першої інстанції наведених вище норм матеріального права в повній мірі не врахував, належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам не дав, що призвело до помилкових висновків суду в цій частині вирішення спору, тому рішення суду в частині задоволених позовних вимог позивача, звернених до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про стягнення недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 10310 грн. 32 коп. підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

У відповідності до статті 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.ст.22, 1192 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема, витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), має право на їх повне відшкодування, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, з урахуванням наведених вище норм матеріального права та встановлених обставин справи, для повного відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням належного позивачу транспортного засобу в ДТП, яка сталась з вини відповідача ОСОБА_1 , останній повинен сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди вартістю відновлювального ремонту автомобіля без урахування коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля (без врахування (включення) ПДВ на складові), і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), здійсненим страховиком забезпеченого транспортного засобу в межах ліміту відповідальності страховика за шкоду, завдану майну.

При цьому, необхідно зазначити, що оскільки автомобіль позивача не відремонтований, а експертиза при виплаті страховиком страхового відшкодування не проводилась, тому суд першої інстанції правильно врахував висновок експерта №135 від 20.11.2023 року для визначення фактичного розміру майнової шкоди, завданої позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, 50825 грн. 83 коп., що становить вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля та без врахування (включення) ПДВ на складові, і дійшов законного та обґрунтованого висновку, що для повного відшкодування шкоди з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути 27333 грн. 95 коп.

У зв`язку з цим, правильним є й висновок суду першої інстанції про те, що понесені позивачкою витрати по оплаті за проведення експертизи підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 в повному обсязі.

Доводи відповідача про відсутність у нього обов`язку перед позивачем, як потерпілою особою, у зв`язку з виконанням в повному обсязі страховиком забезпеченого транспортного засобу обов`язку по виплаті страхового відшкодування по даному страховому випадку, є безпідставними і не узгоджуються з наведеними вище нормами матеріального права, оскільки страховиком виплачено страхове відшкодування у розмірі, що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Отже, вимога позивача ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_1 про повне відшкодування завданої їй майнової шкоди відповідає наведеним вище нормам ст.ст.22, 1166, 1192, 1194 ЦК України, тому вимоги апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в цій частині не підлягають задоволенню.

Що ж стосується вимоги апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в частині вирішення спору про стягнення моральної шкоди, то така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом, яке міститься у статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що внаслідок пошкодження автомобіля, належного на праві власності позивачці, останній завдано моральної шкоди, однак, за встановлених обставин справи, присуджений позивачці розмір морального відшкодування не відповідає вимогам розумності та справедливості, а тому його необхідно зменшити до 10000 грн.

У зв`язку із зменшенням розміру морального відшкодування, необхідно зменшити, відповідно, і загальний розмір присудженого з відповідача ОСОБА_1 у користь позивача ОСОБА_2 грошового стягнення: з 52333 грн. 95 коп. до 42333 грн. 95 коп.

Відтак, рішення в цій частині підлягає зміні.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону й те, що за наслідками розгляду справи апеляційним судом рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» скасоване з ухваленням нового рішення про відмову у їх задоволенні, а позовні вимоги ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_1 задоволено частково (43%), тому лише з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 461 грн. 65 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору згідно з п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

У зв`язку з наведеним, рішення суду першої інстанції необхідно змінити і в частині розподілу судових витрат, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 461 грн. 65 коп.

В решті, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2024 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 10310 гривень 32 копійок скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2024 року в частині визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 , змінити, зменшивши його із 20000 гривень до 10000 гривень і, відповідно, зменшивши загальний розмір присудженого відшкодування: з 52333 гривень 95 копійок до 42333 гривень 95 копійок.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2024 року в частині розподілу судових витрат змінити, виклавши абзаци 4 і 5 резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 461 гривні 65 копійок.».

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 28 березня 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич