ПОСТАНОВА

іменем України

02 квітня 2025 року м. Кропивницький

справа № 386/1780/24

провадження № 22-ц/4809/566/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Голованівська селищна рада, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іващенко Ігор Юрійович,на ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2025 року у складі судді Гута Ю.О.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Голованівської селищної ради, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання право власності на земельну ділянку (пай).

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02 січня 2025 року позовна заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.175, 177 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали 10 січня 2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надіслав до суду заяву про усунення недоліків, у якій просив врахувати сплачений судовий збір, який зарахований на рахунок Казначейства України UA0011519, із зазначенням іншого призначення платежу або постановити ухвалу про повернення коштів для оплати судового збору з іншим призначенням платежу.

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2025 рокупозов визнано неподаним та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іващенко Ігор Юрійович,подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просив вказану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до вимог ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України).

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 31 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Голованівської селищної ради, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання право власності на земельну ділянку (пай) (а.с.1-3).

До поданої позовної заяви позивачем долучено платіжний документ: квитанцію від 02 липня 2024 року №9347-0417-2706-9505 про сплату судового збору у розмірі 1300 грн, у призначенні платежу вказано судовий збір, Державна судова адміністрація, ОСОБА_1 (а.с.4).

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02 січня 2025 року позовна заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.175, 177 ЦПК України (а.с.14-15).

10 січня 2025 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали через систему «Електронний суд» надіслав до суду заяву про усунення недоліків, у якій, зокрема, просив врахувати сплачений судовий збір, який зарахований на рахунок Казначейства України UA0011519 із зазначенням іншого призначення платежу або постановити ухвалу про повернення коштів для оплати судового збору з іншим призначенням платежу (а.с.17-20).

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2025 рокупозов визнано неподаним та повернуто позивачу (а.с.25).

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що заявник протягом десяти днів не усунув недоліки, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вимоги до позовної заяви викладені у статті 175 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважаться неподаною і повертається заявникові.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зарахування коштів до Державного бюджету України свідчить про те, що з моменту їх зарахування вони стають коштами дохідної частини Державного бюджету України, однак повинні витрачатись на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади. При цьому, виходячи зі змісту зазначеної норми, законодавство не визначає, що кошти державного бюджету, які зараховані до державного бюджету за розгляд певної справи певним судом повинні витрачатись лише на функціонування цього суду.

Розміри судового збору, що надійшли за розгляд справ судами України, враховуються по кожному суду за їх надходження, застосування пільг щодо сплати судового збору та їх використання суди звітують перед Державною судовою адміністрацією України, а ДСА України - перед Державною службою статистики України.

Отже, судовий збір є сплаченим з моменту зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України.

З урахуванням Перехідних положень ЦПК України, а саме п.15.2 в суді функціонує автоматизована система документообігу суду.

Комп`ютерною програмою «Д-3» реалізовано функцію щодо перевірки надходження коштів згідно з платіжним документом, який поданий стороною, до спеціального фонду Державного бюджету України, шляхом надсилання в автоматичному режимі Державною казначейською службою України на адресу суду відомостей про зарахування таких коштів, та у разі їх надходження в автоматичному режимі здійснюється поєднання платіжного документа із обліково-статистичною карткою (далі ОСК) на цивільну справу, по якій було сплачено судовий збір.

Саме у вказаний вище спосіб щодо виконання вимог ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд здійснює перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У постанові Верховного Суду від 04 листопада 2020 року у справі №609/538/19 (провадження №61-14017св20) зазначено, що частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені процесуальним законодавством, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду. Таким чином, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд.

Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Положеннями Інструкції встановлено вимоги про заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладено в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, який обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Згідно з додатками 2, 8 до Інструкції одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу», який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Положеннями п.3.8 Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, які зазначено в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21 лютого 2019 року у справі №910/8880/18 та від 13 лютого 2020 року у справі №910/4557/18.

З матеріалів справи убачається, що на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви позивачем долучено квитанцію від 02 липня 2024 року №9347-0417-2706-9505 про сплату судового збору у розмірі 1300 грн, у призначенні платежу вказано судовий збір, Державна судова адміністрація, ОСОБА_1 (а.с.4).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що додана позивачем квитанція від 02 липня 2024 року №9347-0417-2706-9505 про сплату судового збору у розмірі 1300 грн є неналежним доказом сплати судового збору у цій справі.

Згідно з довідкою секретаря Голованівського районного суду Кіровоградської області станом на 31 грудня 2024 року в КП «Д-3» відсутнє підтвердження виписок про зарахування судового збору, сплаченого ОСОБА_1 по справі №386/1780/24 (провадження №2/386/716/24) (а.с.13).

З огляду на викладене вище колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено наявність підстав для повернення позовної заяви з огляду на недотримання позивачем вимог чинного законодавства щодо надання доказів сплати судового збору із призначенням платежу, що дало б змогу встановити сплату судового збору саме у справі №390/1166/24 за позовом до Голованівської селищної ради, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права власності на земельну ділянку (пай).

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іващенко Ігор Юрійович,залишити без задоволення, аухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2025 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко