Провадження №2-др/523/21/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
Суворовський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - Мурманової І.М.
за участю секретаря судових засідань Бєлік Л.В.
представника позивача адвоката Верба А.П.
розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 6 м. Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Верба Андрія Петровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу,-
Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 06 березня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення боргу за договором позики задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 18.08.2021 року у розмірі: 23 300 доларів США, що підлягає сплаті в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі: 3378, 46 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - витрати зі сплати судового збору у розмірі: 3378, 46 гривень.

На адресу суду 10.03.2025 року (вх. № 8140) надійшла заява за підписом представника позивача адвоката Верба Андрія Петровича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі: 51 000 гривень з кожного відповідно.

В обґрунтування поданої заяви представник зазначив, що 06.03.2025р. Суворовським районним судом м. Одеса розглянуто справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики та ухвалено рішення яким позов задоволено, вирішено питання щодо стягнення судового збору. В частині розподілу інших судових витрат в т.ч. витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось оскільки 14.05.2024р. на підставі ст. 246 ЦПК України стороною позивача до закінчення судових дебатів у справі було подано заяву про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Так, разом з першою заявою по суті спору сторона позивача, зазначивши у позовній заяві, подала до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Зокрема, вказано, що витрати на професійну правничу допомогу 102.000,00 грн. Звернення позивачки ОСОБА_1 до суду із позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було зумовлене недобросовісною поведінкою відповідачів по неповерненню отриманих в борг коштів в сумі 23.300,00 доларів США (на дату ухвалення рішення екв. 961.688,86 грн. за курсом НАБУ 41,2742) отриманих за нотаріально посвідченим договором позики від 18.08.2021р.

Тобто, ОСОБА_2 отримала кошти в борг, використала їх у підприємницькій діяльності як ФОП з метою отримання прибутку і не повернула їх в обумовлений строк та із 18.08.2021р. по теперішній час продовжує ними безкоштовно користуватись майже 4 роки. В позасудовому порядку повернути кошти відмовилась, тобто сприяла збільшенню негативних наслідків для позивачки ОСОБА_1 . Таким чином, понесені судові витрати є наслідком протиправної поведінки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 по відношенню до позивачки, а витрати останньої є вимушеними. При стягнення судових витрат судом має бути врахована тривалість розгляду даної справи (із 17.11.2023р. по 06.03.2025р.). Особливу увагу суду заслуговує той факт, що на таку тривалість безумовно вплинула процесуальна поведінка відповідачів, які є членами однієї сім`ї, що проживають за однією адресою, однак проігнорували всі судові виклики і не повідомили про причини неявки до суду, а також поведінка адвоката Бойко С.В., яка затягувала судовий розгляд справи подаючи відповідні клопотання про відкладення судового розгляду, не надаючи доказів неможливості прийняття участі у судових засіданнях. У зв`язку із чим, суд був вимушений відкладати судові засідання, а відповідачі ігнорували судові виклики проявляючи неповагу до суду та учасників справи.

Оскільки Луговська В.В, не має юридичної освіти, для представництва її інтересів у суді, вона звернулась до адвоката, уклала Договір про надання правничої допомоги від 25.07.2023р. і вимушено понесла витрати на професійну правничу допомогу. Такі витрати є збитками позивача і мають бути відшкодовані в установленому порядку. У пункті 3.1. вказаного Договору Сторони узгодили, що за надання правничої допомоги за цим Договором Клієнт виплачує Адвокату гонорар в розмірі 102.000,00 грн., який Клієнт зобов`язаний сплатити повністю незалежно від результатів розгляду справи. Тобто, сторони визначили фіксований розмір гонорару незалежний від результатів розгляду справи. Дана обставина підтверджується вказаним Договором, копія якого додається до цієї заяви.

По відношенню до стягнутої судом суми 23.300,00 доларів США (екв. 961.688,86 грн.) витрати на професійну правничу допомогу становлять 10% від ціни позову і задоволених судом позовних вимог, що не суперечить вимогам Закону, звичаям ділового обороту.

Гонорар адвокату було сплачено в повному обсязі безготівково безпосередньо на розрахунковий рахунок адвоката, що підтверджується квитанціями (платіжними інструкціями) від 25.07.2023р. на суму 2.000,00 грн, від 28.11.2023р. на суму 34.000,00 грн, від 11.12.2023р. на суму 34.000,00 грн, від 17.01.2024р. на суму 32.000,00 грн., копії яких наявні в матеріалах справи і додатково додаються до цієї заяви. Із сплачених сум коштів до Державного бюджету України було сплачено всі необхідні податки і обов`язкові платежі. По відношенню до стягнутої судом суми 23.300,00 доларів США (екв. 961.688,86 грн.) витрати на професійну правничу допомогу становлять 10% від ціни позову і задоволених судом позовних вимог, що не суперечить вимогам Закону, звичаям ділового обороту.

Відповідно до умов Договору про надання правничої допомоги б/н від 25.07.2023р. Адвокатом надано Клієнту правничу допомогу в повному обсязі і належної якості, детальний опис якої зазначено в підписаному сторонами акті виконаних робіт (наданих послуг) від 06.03.2025р., копія якого додається до цієї заяви. Окрім того, надання правничої допомоги підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, зокрема протоколом судових засідань по справі, судовими повістками про виклик в судові засідання.

З урахуванням викладеного представник позивача просить: ухвалити додаткове рішення по справі №523/21158/23 про розподіл судових витрат: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 51.000,00 грн., стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 51.000,00 грн.

Не погоджуючись з заявою про розподіл витрат на правничу допомогу, адвокатом відповідачів ОСОБА_5 надано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Згідно поданого клопотання адвокат зазначила, що відповідач вважає розмір правничої допомоги у сумі 102 000,00 грн. завищеним та необґрунтованим. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар мас бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до частини четвертої статті 263 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Що також підтверджується Рішенням ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/WestAllianceLimited проти України", заява №19336/04, Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, та Рішенням ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00 Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності та фінансового стану обох сторін), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 269 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України). Постановою ВС від 24.01.2019 року у справі №910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі №917/1071/18, визначено, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача зазначає, що по відношенню до стягнення суми в розмірі 23300,00 доларів США ( екв. 961 688,86 грн.) витрати на правничу допомогу становлять 10% ціни позову і це на думку позивача не суперечить звичаям ділового обороту. Разом з тим представник позивача не зазначив яким звичаям ділового обороту відповідає даний відсоток від ціни позову.

Відповідачі вважають, що витрати на правову допомогу які співмірні з ціною позову, складністю справи можуть становити 1% від ціни позову, а саме 9616, 88 гривень. Первісно позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів 4 623 081,43 грн. в тому числі: борг за договором позики від 18.08.2021р. у розмірі 825 922, 01 грн.; штраф за період із 19.08.2022р. по 17.11.2023р. у розмірі 3 766 204, 32 грн.; 3% за користування чужими грошима за період із 19.08.2022р. по 17.11.2023р. у розмірі 30 955,10 грн.

З урахуванням викладеного представник відповідачів просить: зменшити розмір стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесених витрат на правову допомогу з 102 000,00 грн. до 9 616,88 гривень.

В судовому засіданні представник позивача заяву про розподіл витрат на правничу допомогу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, зазначив, що справа тривалий час перебувала на розгляді в суді, а відтак вимоги про стягнення з відповідачі витрат на правничу допомогу є обґрунтованими, доведеними та таким, що були неминучими для позивача.

Представник відповідачів адвокат Бойко С.В. до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Заслухавши пояснення представника позивача, який наполягав на задоволенні заяви, дослідивши матеріали справи на предмет стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку.

Оскільки, при ухваленні рішення Суворовським районним судом м. Одеса не вирішено питання про судові витрати, а саме: в частині витрат на професійну правничу допомогу, та рішення суду не виконане, існує необхідність в ухваленні додаткового рішення у справі № 523/21158/23.

Згідно з п. 3 ч. 1 і ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати. 4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч.1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 25.07.2023 року укладеним між адвокатом Верба А.П. та ОСОБА_1 , предметом договору є зобов`язання адвоката представляти інтереси клієнтки у Суворовському районному суді м. Одеси у справі за вищевказаним позовом. Договором визначені права та обов`язки сторін, вартість послуг і умови їх оплати, відповідальність сторін, а також інші умови.

Згідно рахунку на оплату № 90 від 17.11.2023 року Луговська В.В. за договором про надання правничої допомоги від 25.07.2023 року сплатила на рахунок одержувача ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі: 102 000 гривень за надання правничої допомоги згідно договору.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом враховується, що від відповідача в порядку ч.6 ст. 137 ЦПК України, надійшло заперечення щодо заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, згідно якої представник відповідачів, що заявлена сума до стягнення у розмірі: 102 000 гривень не підлягає задоволенню, як така, що є надто завищеною, та визнала витрати на правничу допомогу в розмірі: 9 616, 88 гривень.

Суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 3.10.2019р. по справі № 922/445/19, дійшла висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи, співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвоката на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт у суді, ціною позову та значенням справи для сторін, задоволенням позову, суд вважає, що визначений адвокатом розмір витрат у розмірі 102 000 гривень, є таким, що відповідає критеріям розумності, та розміру наданих адвокатом послуг, а також, є таким, що був неминучим для сторони позивача.

Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі №910/12876/19.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у cправі №910/2158/23.

Таким чином, судом не приймаються до уваги доводи представника відповідачів щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу та стягнення витрат у розмірі: 9 616, 88 гривень, як такі, що необґрунтовані.

Враховуючи особливості предмета спору, ціну позову, розгляд справи в порядку загального позовного провадження, складність справи, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, суд приходить до висновку про те, що заява представника позивача підлягає задоволенню, у зв`язку з чим з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення витрати пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі: 51 000 гривень з кожного.

Керуючись статтями 133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Верба Андрія Петровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати понесені з наданням професійної правничої допомоги у розмірі: 51 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати понесені з наданням професійної правничої допомоги у розмірі: 51 000 гривень.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено 02.04.2025 р.

Суддя: