ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1484/25 Справа № 229/6996/24 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко Л. І. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м.Кривий Ріг

справа № 229/6996/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Зубакової В.П., Корчистої О.І.

сторони:

заявник Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго»

боржник ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в порядку ч.13 ст. 7, ч.2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 01 листопада 2024 року, яка постановлена суддею Хомченко Л. І. в місті Дружківка Донецької області, відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2024 року Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості заборгованості за теплову енергію в сумі 9 914,39 грн за період з 01 жовтня 2021 року до 31 серпня 2024 року, заборгованості за абонентське обслуговування в сумі 893,57 грн за період з 01 жовтня 2021 року до 31 серпня 2024 року, інфляційних втрат в сумі 49,46 грн та 3% річних в сумі 9,13 грн за період з 01 жовтня 2021 року до 31 серпня 2024 року та судових витрат в сумі 242,24 грн.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 01 листопада 2024 року у видачі судового наказу за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що власник квартири повинен сплачувати за надані житлово-комунальні послуги. Саме факт того, що фізична особа є власником квартири, є підставою для стягнення з неї боргу за житлово-комунальні послуги. Окрім того, вважає, що судом першої інстанції не вірно застосовано положення частини 5, 6 статті 165 ЦПК України, оскільки у випадку находження до суду першої інстанції заяви про видачу судового наказу, боржником в якій вказано фізичну особу, яка не має статусу підприємця, в такому випадку суддя зобов`язаний звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника, що судом зроблено не було, та як наслідок суд дійшов до передчасного висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, в жовтні 2024 року Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості заборгованості за теплову енергію в сумі 9 914,39 грн за період з 01 жовтня 2021 року до 31 серпня 2024 року, заборгованості за абонентське обслуговування в сумі 893,57 грн за період з 01 жовтня 2021 року до 31 серпня 2024 року, інфляційних втрат в сумі 49,46 грн та 3% річних в сумі 9,13 грн за період з 01 жовтня 2021 року до 31 серпня 2024 року та судових витрат в сумі 242,24 грн.

Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив із того, що у Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості щодо зареєстрованого місця проживання боржника, що є підставою для застосування положень частини 9 статті 165 ЦПК України.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з огляду на таке.

За змістом розділу ІІ ЦПК України наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Такий спрощений вид провадження застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер.

Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 процентів річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (частина 2 статті 163 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 2 - 1) заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з заявою про видачу судового наказу до суду Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго зазначило відоме місце проживання боржника: АДРЕСА_1 .

На запит суду в порядку частини 7 статті 165 ЦПК України, надійшла інформація про відсутність відомостей про реєстрацію у Єдиному державному демографічному реєстрі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Положеннями частини 5 статті 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду (частина 6 статті 165 ЦПК України).

Відповідно до частини 7 статті 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно з частиною 9 статті 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Аналізуючи викладені норми, суд виходить із того, що у випадку надходження до суду першої інстанції заяви про видачу судового наказу, боржником в якій вказано фізичну особу, яка не має статусу підприємця, в такому випадку суддя зобов`язаний звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

В той же час, законодавство також передбачає право суддів у випадку надходження такої заяви користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру, що є додатковим засобом встановлення місця проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних про те, що суд першої інстанції в встановленому частиною 5 статті 164 ЦПК України порядку звертався до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Таким чином, суд першої інстанції не вжив всіх можливих та достатніх заходів щодо встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання ОСОБА_1 , та як наслідок, передчасно відмовив Обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго» у видачі судового наказу з підстав, визначених частиною 9 статті 165 ЦПК України.

За таких обставин, ухвала суду про відмову у видачі судового наказу, судом постановлено з порушенням норм процесуального права, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до частини 6 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки, суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відповідно пункту четвертого частини першої статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а саме: для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 19 грудня 2024 року з 06 січня 2025 року змінено територіальну підсудність судових справ Дружківського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, тому справа підлягає направленню саме до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно пункту 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» - задовольнити.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 01 листопада 2024 року - скасувати та направити матеріали справи за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до боржника ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2025 року.

Головуючий:

Судді: