ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 396/301/24

провадження № 22-ц/4809/75/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М., Карпенка О.Л.

з участю секретаря: Гончар О.В.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Банк СІЧ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Січ», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Флексіс»;

відповідач: ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк СІЧ», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Січ», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Флексіс» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 липня 2024 року, у складі головуючого судді Бедердінової А.В. у справі за позовом Акціонерного товариства «Банк СІЧ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року Акціонерне товариство «Банк СІЧ» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.07.2021 між АТ «Банк Січ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 439010/156/1/21.

Згідно зазначеного договору банк надав позичальнику на умовах строковості платності грошові кошти в розмірі 78 000,00 грн зі строком користування 36 місяці до 18.07.2024 з процентною ставкою 0,001% річних та 2,99% комісії за управління кредитом від суми кредиту зазначеної в п. 1.1. договору та підлягає сплаті щомісячно та в день повного погашення кредиту відповідно до умов цього Договору.

Кредит позичальнику був наданий шляхом перерахування грошових коштів з рахунку в АТ «Банк Січ», що відкривається банком для позичальника на поточний рахунок позичальника в АТ «Банк Січ».

Позивач посилався на те, що зв`язку із порушення зобов`язань, що полягає у несвоєчасному поверненні грошових коштів за кредитним договором, станом на 01.02.2024 року утворилась прострочена заборгованість в розмірі 121086,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 63243,34 грн, заборгованості по нарахованим та несплаченим процентам - 1,08 грн, заборгованості по нарахованій та несплаченій комісійній винагороді - 57842,36 грн.

Оскільки боржник не виконала свої зобов`язання за договором, то позивач просив суд стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Заочним рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 липня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Січ» заборгованість, станом на 01.02.2024 , за договором споживчого кредиту від 19.07.2021 в сумі 63244,42 грн, яка складається із: 63243,34 грн - заборгованості за тілом кредиту; 1,08 грн. - заборгованості за нарахованими процентами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Січ» судові витрати у розмірі - 1581,52 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник позивача вказував, що на момент укладення кредитного договору набрали чинності Закон України «Про споживче кредитування» та відповідні зміни до Закону України «Про захист прав споживачів», згідно яких не забороняється встановлення комісій та інших обов?язкових платежів за надані послуги кредитодавця.

Вказує, що встановлення банком комісії за обслуговування кредиту ,у тому числі комісії за розрахункове касове обслуговування, відповідає положенням Закону України «Про споживче кредитування».

Вважає, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по нарахованій та несплаченій комісії за управління кредитом неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подавав, що не є перешкодою для перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Під час розгляду справи апеляційним судом АТ «Банк СІЧ» подало заяву про заміну позивача на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія» Флексіс».

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року зазначену заяву задоволено та залучено до участі у справі замість АТ «Банк СІЧ» в якості процесуального правонаступника позивача - ТОВ «Фінансова компанія» «Флексіс» .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Рішення суду, в оскаржуваній його частині відповідає зазначеним нормам процесуального законодавства.

Судом встановлено, що 19.07.2021 року між АТ «Банк Січ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 439010/156/1/21, за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 78000,00 грн.

Згідно п. 1.9 договору, кредит надається банком позичальнику шляхом перерахування грошових коштів з рахунку № НОМЕР_1 , в АТ «Банк Січ», що відкривається банком для позичальника, на поточний рахунок позичальника IBAN № НОМЕР_1 в АТ «Банк Січ».

Згідно меморіального ордеру № 194661 від 20.07.2021 року грошові кошти в розмірі 78000,00 грн були перераховані АТ «Банк Січ» на рахунок позичальника № НОМЕР_1 в АТ «Банк Січ».

Згідно п. 1.1 Договору, позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та інші платежі за Договором, у визначених Договором розмірах і термінах (строках) та виконати інші свої зобов`язання, визначені Договором, в повному обсязі.

Кредит надається Позичальнику строком на 36 місяців, на період з дати укладання нього Договору по 18.07.2024 року (Термін повернення Кредиту), який Позичальник зобов`язаний повернути відповідно до графіку повернення кредиту, що наводиться в Додатку № 1 до цього Договору, або раніше, відповідно до повідомлення Банку з вимогою про дострокове повернення Кредиту, згідно з умовами цього Договору. (п. 1.2 Договору

Відповідно п. 1.3. Договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує банку проценти в розмірі 0,001 % річних. Процентна ставка за користування Кредитом за Договором - фіксована.

Згідно п. 1.4 Договору комісія за управління кредитом становить - 2,99% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору та підлягає сплаті щомісячно та в день повного погашення кредиту відповідно до умов цього Договору.

Позивач АТ «Банк Січ» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти, а відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі.

Звернувшись із даним позовом до суду позивач надав розрахунок, згідно якого відповідач станом на 01.02.2024 має заборгованість в розмірі 121 086,78 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 63243,34 грн, заборгованості по нарахованим та несплаченим процентам - 1,08 грн, заборгованості по нарахованій та несплаченій комісійній винагороді - 57842,36 грн (а.с. 4 «А»).

Суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за нарахованими процентами , у стягненні заборгованості по нарахованій та несплаченій комісійній винагороді у сумі 57842,36 грн відмовлено.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Позивач не погоджуючись із відмовою у стягненні заборгованості по нарахованій та несплаченій комісійній винагороді посилався в апеляційній скарзі на те, що на момент укладення кредитного договору набрали чинності Закон України «Про споживче кредитування» та відповідні зміни до Закону України «Про захист прав споживачів», згідно яких не забороняється встановлення комісій та інших обов?язкових платежів за надані послуги кредитодавця.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що умовами кредитного договору від 19.07.2021 передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за управління кредитом, яка складає 2,99 % від суми кредиту. Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту, передбачена в Графіку платежів. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 2332,20 грн щомісяця (а.с. 5-6,20-21).

При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закону України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.

Згідно ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Таким чином, комісія з обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць.

Колегія суддів, вважає правильним висновок суду першої інстанції, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця або кредитного посередника, які пов?язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахункове касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов?язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.11, ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» ,що також узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року ЄУН 204/224/21.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк СІЧ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Січ», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Флексіс» - залишити без задоволення.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: С.М. Єгорова

О.Л Карпенко