ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1366/24Головуючий у 1-й інстанції Тхорик І.І.
Провадження № 22-ц/817/151/25 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Гірського Б.О.

cуддів - Костіва О.З., Храпак Н.М.

за участю секретаря - Дідух М.Є.,

представника заявника

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №595/1366/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені якої адвокат Дяків Дмитро Іванович на ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2024 року (постановлену суддею Тхорик І.І., повний текст ухвали складено 25 листопада 2024 року) в справі за клопотанням ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Бучацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2024 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Суп М.Б. звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Клопотання обґрунтовувалось тим, що 24 вересня 1983 року він уклав шлюб із ОСОБА_3 ..

За час шлюбу в них народились діти, які є повнолітніми, заміжніми та проживають окремо за межами України.

Зазначав, що вони тривалий час проживали в Сполучених Штатах Америки, однак спільне життя у них не склалося.

Шлюбні відносини між ними припинені з 2017 року.

16 грудня 2022 року Окружним судом округу Кук, департамент округу Іллінойс, відділ сімейного права Сполучених Штатів Америки, у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 постановлено рішення, яким шлюб між сторонами розірвано (номер справи 2022D008160). ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Вказане рішення суду зареєстровано за №2246, набрало законної сили 16 грудня 2022 року, що підтверджується відміткою, проставленою на рішенні.

Копію зазначеного рішення вручено ОСОБА_1 03 квітня 2023 року, що підтверджується відповідним посвідчувальним написом проставленим секретарем суду.

Відповідно до Гаазької конвенції від 05.10.1961 року вищевказане рішення іноземного суду 06.04.2023 року апостильовано, що засвідчує справжність підпису особи під документом і автеничність відбитку печатки або штампу, якими скріплено відповідний документ.

Стверджував, що після розірвання шлюбу, він, повернувшись в Україну у червні 2024 року звернувся в органи реєстрації актів цивільного стану для документального підтвердження того, що в Україні у нього немає зареєстрованого шлюбу.

Вказував на те, що відсутність в органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження того, що в Україні у нього немає зареєстрованого шлюбу створює перешкоду, зокрема, у реєстрації шлюбу з іншою жінкою.

У відповідь на усну заяву, Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції йому було надано усне роз`яснення порядку отримання в органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження розірвання шлюбу на підставі рішення іноземного суду, шляхом звернення до судових органів України із клопотанням про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

З огляду на зазначене, просив визнати рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме - визнати в Україні рішення Окружного суду округу Кук, департамент округу Іллінойс, відділ сімейного права Сполучених Штатів Америки, у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , позивачки до ОСОБА_2 , відповідача, від 16 грудня 2022 року, номер справи 2022D008160 стосовно розірвання шлюбу, який був укладений 24 вересня 1983 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , актовий запис №84.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2024 року клопотання задоволено.

Визнано на території Україні рішення Окружного суду округу Кук, департамент округу Іллінойс, відділ сімейного права Сполучених Штатів Америки від 16 грудня 2022 року у справі номер 2022D008160 за позовною заявою ОСОБА_1 , позивачки, до ОСОБА_2 , відповідача, про розірвання шлюбу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Дяків Д.І. просить скасувати ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2024 року та постановити рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання.

Вважає, що представником заявника, всупереч п.1 ч.2 ст. 472 ЦПК України, не було подано до суду належним чином засвідчену копію рішення іноземного суду, а долучено роздруківку з пдф-файла з системи Електронного суду.

Вказує на те, що представник заявника не долучила до справи належних та допустимих доказів про те, що заявник був належним чином повідомлений про розгляд справи, хоча з самого тексту рішення вбачається, що справа розглядалась без його участі та це є окремою підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Стверджує про те, що оскільки сторони є громадянами України та мають постійне місце проживання в Україні, вони мали розривати шлюб саме в Україні.

Звертає увагу на те, що сторони уклали договір про врегулювання відносин після розлучення, який зокрема стосується поділу майна подружжя, хоча все майно знаходиться на території України і саме національні суди мають вирішувати долю цього майна.

Вказує на те, що на рішення про розірвання шлюбу сторона посилається в справі про поділ майна подружжя, яка слухається в Івано-Франківському міському суді.

Вважає, що оскільки рішенням іноземного суду було проведено поділ майна, суд помилково вважав, що воно не підлягає виконанню.

Стверджує, що рішення іноземного суду містить недостовірні дані про те, що сторони не проживали разом протягом 5 років, що спростовується зокрема наявністю спільного рахунку, спільного проведення часу подружжя аж до лютого 2021 року.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Суп М.Б. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить її залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Вказує на те, що судом під час розгляду справи в судовому засіданні 20.11.2024 року безпосередньо оглянуто оригінал рішення іноземного суду Окружного суду округу Кук, департамент округу Іллінойс, відділ сімейного права Сполучених Штатів Америки від 16 грудня 2022 року у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 стосовно розірвання шлюбу, номер справи 2022D008160 та засвідчений в установленому порядку офіційний переклад рішення та Договору про врегулювання відносин подружжя після розлучення на українську мову з апостилем та долучено до матеріалів справи їх копії, виготовлені секретарем судових засідань для чого оголошувалась технічна перерва в судовому засіданні. Дана обставина підтверджується матеріалами справи, технічним записом та протоколом судового засідання.

Посилається на те, що доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення та відсутність ОСОБА_5 , як Відповідача у справі, яка розглядалася судом США, не відповідає змісту рішення цього суду. Крім того, ця обставина жодним чином не порушує права та інтереси ОСОБА_4 , як позивачки у справі, яка нею самою ініційована.

Зазначає, що Глава 11 СК України не встановлює обов`язку подружжя припиняти шлюб зареєстрований між громадянами України лише в Україні.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Суп М.Б. заперечила проти вимог апеляційної скарги, з мотивів викладених у відзиві.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду відповідає.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , повторно виданого Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18 червня 2024 року, ОСОБА_2 уклав шлюб із ОСОБА_8 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області 24 вересня 1983 року, про що складено відповідний актовий запис № 84, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_9 ».

05 вересня 2024 року рішення Окружного суду округу Кук, Департамент округу Іллінойс, Відділ сімейного права у справі про шлюб № 2022D008160 апостильовано, що вбачається з Апостилю (Гаазька конвенція від 05 жовтня 1961 року), країна видачі якого Сполучені Штати Америки, підписаний приватним нотаріусом Округу Кук В.Долинка, відтиск печатки/штампу Штату Іллінойс, підтверджено 05 вересня 2024 року секретарем штату за № НОМЕР_2 .

Як вбачається з рішення Окружного суду округу Кук, Департамент округу Іллінойс, Відділ сімейного права у справі про шлюб № 2022D008160 (переклад українською мовою з англійської здійснено перекладачем Л. Юрчишин), яке набрало чинності 16 грудня 2022 року: 16 грудня 2022 року ОСОБА_10 (позивач), через своїх адвокатів юридичної фірми «TENENBAUM LAW GROUP», узяла участь у завершальному етапі розірвання розлучення. Суду стало відомо, що ОСОБА_11 (відповідач), був у належний спосіб повідомлений про це й направив офіційну відповідь на судову повістку, а отже суд розпочав розгляд справи за домовленістю.

З поміж інших встановлених обставин, п.4 встановлено, що сторони проживають окремо понад 5 років.

Суд ухвалив:

А. Розірвати шлюб між Позивачем та Відповідачем.

В. Зазначений Договір щодо врегулювання стосунків подружжя після розлучення включений у це рішення про розірвання шлюбу та є його невід`ємною частиною. Кожне положення цього Договору є обов`язковим для сторін і кожна сторона зобов`язується виконувати умови зазначеного Договору щодо врегулювання стосунків подружжя після розлучення.

С. Кожна зі сторін відповідно до цього Рішення про розірвання шлюбу негайно на вимогу іншої сторони зобов`язана підписати й надати іншій стороні будь-які документи, які можуть знадобитися для виконання умов цього Рішення.

D. Цей договір являє собою всю повноту домовленостей між сторонами щодо врегулювання відносин сторін після розірвання шлюбу й змінює собою всі попередні домовленості, усні чи письмові; умови цього Договору є договірними, а не декларативними; кожна сторона повністю розуміє положення, умови та зобов`язання за Договором і не є недієдатною; кожна сторона добровільно підписала Договір.

Е. Суд має юрисдикцією над сторонами і предметом позову для цілей виконання цього рішення.

Суддя Ллойд Джеймс Брукс 16 грудня 2022 року. Запис № 2246. суддя /підпис//тиснена печатка: Окружний суд Округу Кук.

22 травня 2023 року відтиском штампу Айріс І. Мартінес, ОСОБА_12 засвідчено, що документ, є вірною копією.

Згідно розділу І п.D Договору щодо врегулювання стосунків подружжя після розлучення, укладеного між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 07 жовтня 2022 року, дружина подала клопотання про розірвання шлюбу до окружного суду округу Кук штат Іллінойс, вимагаючи анулювати шлюб із її чоловіком. Справа про розірвання шлюбу між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 № 2022D008160 наразі залишається невирішеною. Дружину представляють адвокати юридичної фірми «TENENBAUM LAW GROUP», а чоловік прийняв свідоме рішення не залучати адвокатів і брати участь у судовому процесі самостійно.

Відповідно до п. Е чоловік направив офіційну відповідь на судову повістку і сторони уклали Договір.

Так, у заключній частині Договору щодо врегулювання стосунків подружжя після розлучення, укладеного між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 07 жовтня 2022 року зазначено, що сторони поставили свої підписи на засвідчення їхнього схвалення, розуміння та наміру стати юридично зобов`язаними сторонами за цим Договором. Вони визнають, що прочитали та зрозуміли вищевикладені положення цього Договору щодо врегулювання стосунків подружжя після розлучення, і цим схвалили набрання чинності вищезазначеним рішенням про розірвання шлюбу та мають намір виконувати умови цього рішення.

Вказаний Договір підписаний дружиною ОСОБА_4 та чоловіком ОСОБА_15 .

Набрання чинності зазначеним рішенням Окружного суду округу Кук, США, було схвалено сторонами, а також підтверджено намір виконувати його умови.

Постановляючи ухвалу суду про задоволення клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, зазначене рішення іноземного суду, за законодавством держави, на території якого воно постановлено, є чинним, підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню не встановлено, справа щодо розірвання шлюбу була ініційована саме заінтересованою особою ОСОБА_1 ..

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

В Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили (частина перша статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше (стаття 462 ЦПК України).

Вказана норма кореспондується зі статтею 11 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності (стаття 471 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

У частині сьомій статті 473 ЦПК України у визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених статтею 468 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 468 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: 1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; 2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи; 3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; 4) якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; 5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; 6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; 7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; 8) якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання; 9) в інших випадках, встановлених законами України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2021 року у справі № 638/1720/20 (провадження № 61-6497св21) зазначено: «Між Україною та Сполученими Штатами Америки (США) міжнародні договори про правову допомогу і правові відносини у цивільних і сімейних справах не укладалися, а тому визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності. […].

Клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2020 року в справі № 367/2761/17 (провадження № 61-22318св19).

Так, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції встановивши відсутність будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання, враховувавши, що рішення іноземного суду є чинним, а справа щодо розірвання шлюбу була ініційована саме заінтересованою особою ОСОБА_1 , виходячи з принципу взаємності, прийшов до правильного висновку про задоволення клопотання та визнання на території Україні рішення Окружного суду округу Кук, департамент округу Іллінойс, відділ сімейного права Сполучених Штатів Америки від 16 грудня 2022 року у справі номер 2022D008160 за позовною заявою ОСОБА_1 , позивачки, до ОСОБА_2 , відповідача, про розірвання шлюбу.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявником не було подано до суду належним чином засвідчену копію рішення іноземного суду, колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали справи містять засвідчену в установленому порядку копію рішення іноземного суду Окружного округу Кук, департамент округу Іллінойс, відділ сімейного права Сполучених Штатів Америки від 16 грудня 2022 року у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 стосовно розірвання шлюбу, номер справи 2022D008160; засвідчений в установленому порядку офіційний переклад рішення та Договір про врегулювання відносин подружжя після розлучення на українську мову з апостилем.

Крім того, вказані документи були оглянуті і судом апеляційної інстанції в судовому засідання.

Доводи апеляційної скарги про те, що представник заявника не долучила до справи належних та допустимих доказів того, що заявник був повідомлений про розгляд справи у суді США у встановленому законом порядку, не заслуговують на увагу, оскільки, згідно вищезазначеного рішення іноземного суду вбачається, що ОСОБА_6 , був у належний спосіб повідомлений про розгляд справи і направив офіційну відповідь на судову повістку. Більше того, заявником, який був відповідачем, а не позивачем у справі про розлучення, цей факт не заперечувався.

Щодо доводів скаржника про те, що рішенням іноземного суду було здійснено поділ майна подружжя, колегія суддів зазначає наступне.

На розгляд до суду першої інстанції надійшло клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, яким є рішення суду про розірвання шлюбу, тому судом не вирішувалося питання визнання та звернення до виконання рішення суду про поділ майна подружжя, що підлягає примусовому виконанню.

Посилання апеляційної скарги на те, що рішення іноземного суду містить недостовірні дані стосовно не проживання позивача та відповідача протягом останніх п`яти років, колегія суддів до уваги не бере, оскільки клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Водночас такі доводи фактично зводяться до незгоди із рішенням іноземного суду, набрання чинності яким схвалили самі сторони.

Твердження скаржника про те, що сторони є громадянами України та мають постійне місце проживання в Україні, а тому вони мали розривати шлюб саме в Україні, колегія суддів оцінює критично, оскільки Глава 11 СК України не встановлює обов`язку подружжя припиняти шлюб зареєстрований між громадянами України лише в Україні.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи громадянкою України, яка проживала на території США, звернувшись з позовом до іноземного суду про розірвання шлюбу, сама визначила право якої держави підлягало застосуванню до правовідносин з іноземним елементом, що узгоджується з нормами Закону України Про міжнародне приватне право.

Заперечуючи проти задоволення клопотання про визнання рішення іноземного суду, ОСОБА_1 фактично просить суд ревізувати рішення іноземного суду, що очевидно є недопустимим.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, з якими погоджується колегія суддів, та не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2025 року.

Головуючий: Гірський Б.О.

Судді: Костів О.З.

Храпак Н.М.