Провадження №2/523/664/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Ячменьової Д.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу -Борисова Ніна Вадимівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю,

УСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позову та заперечень учасників справи

19 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Борисова Н.В., про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та його троюрідної бабусі - ОСОБА_7 з 2010 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини, та встановити, що ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_7 .

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на протязі свого життя він мешкав однією сімєю з померлою, допомагав їй по господарству, в разі необхідності відвозив її на прийом до лікарів, сплачував рахунки за ліки та за житлово-комунальні послуги. До останнього дня життя ОСОБА_7 він та його родина були поруч з нею, а коли вона померла, то організував і сплатив усі ритуальні послуги. Крім того, факт складання заповіту на його користь також служить безперечним доказом сімейних стосунків.

25 липня 2023 р. через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позов від відповідача ОСОБА_3 , за змістом якого він заперечує проти позовної заяви ОСОБА_1 вважаю її необґрунтованою, такою, що базується на сфальсифікованих «фактах», та не підлягає до задоволення з наступних підстав. ОСОБА_1 не надав належних доказів про проживання однією сім`єю ОСОБА_7 на протязі восьми останніх років її життя. Належними доказами, які могли б підтвердити факт проживання однією сім`єю, є такі: реєстрація за місцем проживання, спільні поїздки на відпочинок, показання свідків з місця реєстрації спільного проживання,фотографії сумісного перебування в помешкані в данному випадку на протязі восьми років. Оплата коммунальных послуг від власного імені на протязі всього часу сумісного проживання, докази ведення спільного побуту, докази взаємного розподілу прав та обов`язків. Ніяких підтверджених належними доказами фактів з цього переліку ОСОБА_1 , що мали б місце на протязі восьми років, не наводить. Позивач також не надає документальних доказів, що його бабуся була нібито троюрідною сестрою ОСОБА_7 .. Також зазначив, що коли він був у ОСОБА_7 вдома, ніколи не бачив ОСОБА_8 . ОСОБА_1 був тяжко хворий десь в 2017, 2018 роках, лікування тривалий час проходив за кордоном, а потім літав на реабілітацію за кордон восени, повертаючись звідти весною наступного року. Його фізично тривалий час не бувало в Україні, тому він не міг також проживати в цей же час однією сім`єю з ОСОБА_7 в м. Одеса. У ОСОБА_8 навіть не було ключів від дому ОСОБА_7 .. Вона до останнього буда дуже рухлива і бадьора, не потребувала догляду за собою. ОСОБА_1 проживав зі своєю сім`єю за іншою адресою, яку він вказує в заяві АДРЕСА_1 .

10 листопада 2023 р. до суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_4 в якому він просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач протягом тривалого часу проживав за кордоном , час від часу змінював своє місце проживання і жодним чином не вів спільного господарства з ОСОБА_7 , а лише підтримував спілкування шляхом відвідування, а святкування різноманітних свят разом жодним чином не доводить фактів на які вказує позивач. Докази надані на підтвердження оплати лікування датовані 2021 роком без підтвердження призначення їх ОСОБА_7 , фотокартки підтверджують теплі стосунки з нею, а написання заповіту не містить жодної підстави вважати співрозмірність факту спільного проживання.

В письмових поясненнях, які надійшли до суду 18 грудня 2023 року, позивач зазначив, що відомості про які зазначає відповідач ОСОБА_3 не відповідають дійсним обставинам, є суперечливими, родинних стосунків він не підтримував, взагалі зявлявся в житті ОСОБА_7 тільки коли позичав гроші, приїжджав на відпочинок до моря та зараз коли цікавить спадщина .

Позивач вказував, що постійно проживає в Україні, а виїзди за кордон були пов`язані з лікуванням та проведенням медичного дослідження. Відповідач ОСОБА_9 у відзиві повідомляє, що ОСОБА_7 була товариською людиною та підтримувала стосунки багато з ким, але на сімейні свята вона була у колі родині позивача, а не з відповідачем, що підтверджується відповідними доказами. Ніякого відсторонення у стосунках не було, що підтверджує складення заповіту. Відповідач ОСОБА_9 також не підтримував родинних стосунків, а лише приїжджав для відпочинку на морі.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав вказаних в ньому та письмових поясненнях, та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заперечували проти заявлених вимог вказавши на те, що позивач не проживав з спадкодавцем ОСОБА_7 однією сім`єю, не довів і родинні стосунки, надані докази не є належними доказами. Відповідач ОСОБА_6 взагалі не є спадкоємцем, тому вимоги до нього заявлені безпідставно і саме з цих підстав не можуть бути задоволені.

22 вересня 2023 р. відповідач ОСОБА_6 звернувся з заявою про слухання справи у його відсутності, вирішення справи залишає на розгляд суду.

Третя особа приватний нотаріус звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності.

Рух справи в суді

28 червня 2023 р. у справі відкрито провадження та визначено її розгляд за правилами загальног позовного провадження.

21 березня 2024 р. закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, свідків, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 , та мешкала за адресою: АДРЕСА_3 .

За своє життя, а саме , 07 червня 2021 року, спадкодавиця залишила заповіт, за змістом якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким належні їй 27/1000 часток дачної будівлі та земельну ділянку номер : :34:012:0140 за адресою АДРЕСА_3 заповіла ОСОБА_1 .

Згідно матеріалів спадкової справи №35/2021 відкритої щодо майна ОСОБА_7 з заявами про прийняття спадщини звернулися позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3

04 листопада 2022 року позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В. та зареєстроване в реєстрі за №501.

Факт, який просить встановити позивач має для нього юридичне значення, а саме, для реалізації права на спадкування за законом.

За матеріалами спадкової справи та інформацією АТ «Державний експортно-імпортний банк України» за спадкодавицею рахуються грошові вклади.

Відповідно до рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 08 травня 2023 р у справі №127/26536/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу -Борисова Н.В., про встановлення факту родинних відносин, встановлено факт, що ОСОБА_3 , є родичем п`ятого ступеня споріднення (двоюрідним племінником) ОСОБА_7 ..

Згідно з рішенням Київського районного суду м.Одеси у справі №127/21486/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу -Борисова Н.В. та ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин, встановлено факт, що ОСОБА_4 , є родичем п`ятого ступеня споріднення (двоюрідним племінником) ОСОБА_7 ..

За відомостями Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України в період з 08 листопада 2017 р по 31 грудня 2021 р позивач неодноразово виїздив за межі України, а саме, з 16 листопада 2017 р по 13 січня 2018 р, з 22 січня по 19 травня, з 17 серпня по 18 серпня, з 11 грудня 2018 р по 16 березня 2019 р, з 09 жовтня 2019 р по 17 жовтня 2019, з 18 грудня 2019 р по 26 лютого 2020 р, з 14 грудня 2020 р по 09 травня 2021 р, з 08 по 17 вересня, з 11 -17 листопада 2021 р, та з 13 грудня 2021 р, інших даних не надано.

Згідно з відомостями Департаменту надання адміністративних послуг позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 з 26 січня 2000 року .

Згідно з наданих квитанцій позивач оплачував мобільний зв`язок номера телефона НОМЕР_1 в березні, квітні, червні 2020р та в травні , червні 2021 року.

В березні, травні, серпні 2020 року ОСОБА_1 оплачував послуги водо,електро,газопостачання по адресі : АДРЕСА_3 .

Згідно копій фіскальних чеків ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» за адресою:м.Одеса вул.Ольгієвська,6, №№ НОМЕР_2 , 253632, 253781, 253602, 253667, 253731, 253944, 253945 - 18,19,20,21, 22,23 листопада 2021 р позивач придбав ліки на суми 1425,6 грн,154 грн,1373,10 грн,1638,20 грн,927 грн, 1261 грн,1006 грн,352 грн відповідно.

За відомостями ПрАТ «Київстар» електронні комунікаційні послуги за телефонним номером НОМЕР_1 станом на 23 листопада 2021 р надавалися на умовах передплаченої форми обслуговування знеособлено (анонімно), без укладання письмового договору або реєстрації, та за ОСОБА_7 зареєстрований не був.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №001764 виданого 24 листопада 2021 року КНП «МКІЛ» ОМР (м.Одеса, вул.Пастера,5/7) причина смерті ОСОБА_7 - коронавірусна хвороба 2019.

25 листопада 2021 року ОСОБА_1 уклав договори замовлення на організацію та проведення поховання, кремації.

Відповідно до відомостей медичної карти стаціонарного хворого №683636 ОСОБА_7 в період з 28 жовтня по 02 листопада 2021 року проходила лікування в ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.В.П. Філатова Національної академії медичних наук України».

Як вбачається із наданих фотографій на них міститься зображення позивача в компанії з спадкодавцем та іншими родичами як в приміщенні, за святковим столом, так і поза приміщенням .

В судовому засіданні були допитані такі свідки.

Свідок ОСОБА_12 представилася подружкою ОСОБА_13 з якою товаришувала з 1980 року, а сім`ю ОСОБА_8 знає з 1984 року. Знає родичів ОСОБА_8 , усі свята спілкувалися за їх присутності, ОСОБА_7 дуже раділа коли вони приїздили, знала по її сестру, а інших родичів не знає. Останній час спілкувалися по телефону по гучному зв`язку, розказувала про постійну допомогу ОСОБА_1 , їй було важко одній. Останній раз свідок була в гостях у ОСОБА_7 в 2010, 2011 роках. А потім спілкувалися по телефону. Вона знає, що ОСОБА_7 ні з ким не проживала, ОСОБА_1 приходив до неї і багато допомагав продуктами харчування і по будинку. Вона говорила, що на ОСОБА_14 склала заповіт.

Свідок ОСОБА_15 повідомила, що на час знаходження в інфекційній лікарні ОСОБА_13 вона заміщала старшу медичну сестру, і відповідала на дзвінок на дзвінок ОСОБА_16 , який попереджав, що ОСОБА_1 не є родичем та що його потрібно гнати. Крім позивача ніхто до ОСОБА_17 не приходив, він турбувався про хвору, приносив їжу та придбавав ліки призначені лікарем. Він приходив кожного дня, а то і декілька разів на день, тому склалося враження про родинні стосунки. ОСОБА_7 була при свідомості, добре про позивача відкликалася.

Свідок ОСОБА_18 - лікар офтальмолог, амбулаторний лікар, повідомила, що ОСОБА_13 протягом 7 років спостерігалася у нього, з хворою приходив лише ОСОБА_1 , якого він також давно знає.

Свідок ОСОБА_19 - яка є донькою подружки ОСОБА_7 - ОСОБА_12 з дитинства спілкувалася з позивачем, знає його близько 40 років. Позивач постійно приходив в дитинстві з батьками до ОСОБА_7 .. Коли її чоловік помер, ОСОБА_1 був для неї всим, вони були близькими людьми, ОСОБА_14 в усьому їй допомагав, возив до лікарів, був членом сім`ї. Коли була необхідність ОСОБА_14 міг у неї залишатися, на скільки їй відомо ОСОБА_7 проживала сама.

Свідок ОСОБА_20 -який є онуком ОСОБА_12 повідомив, що зі свого дитинства знає ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , який приймав участь у її житті . Він був присутнім під час розмов його бабусі і ОСОБА_7 по телефону під час гучного зв`язку і чув як вона відзивалася про позивача .

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).

За нормою ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 СК України).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як закріплено ч.1,2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто, наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Згідно з пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Як слідує із зазначеного, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавицею ОСОБА_7 є доведеність факту спільного проживання, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту його проживання зі спадкодавицею ОСОБА_7 однією сім`єю п`ять років до часу відкриття спадщини.

Наданими письмовими доказами позивач намагався підтвердити спільне проживання та участь у витратах, а саме, в 2020 та 2021 роках оплатою послуги мобільного зв`язку, комунальних послуг, оплати вартості лікування, а також складеним заповітом.

Як належний доказ суд враховує лише квитанції з оплати комунальних послуг, які стосуються адреси проживання спадкодавиці. Інші оплати не є належними доказами, оскільки не підтверджують відповідність їх до належності мобільного телефону та не мають призначення лікаря саме для лікування ОСОБА_7 .

Аналіз показів свідків свідчить про те, що ніким із них не підтверджується саме проживання позивача з ОСОБА_21 однією сім`єю з веденням спільного господарства, взаємних витратах, спільному придбанні речей побуту, спільному бюджету, користуванню приміщеннями.

Зібраними доказами дійсно підтверджуються доводи позивача про гарні родинні стосунки, його опікування та надання спадкодавиці допомоги, однак, це не підтверджує проживання позивача з ОСОБА_21 однією сім`єю. При цьому, необхідно звернути увагу на те, що в судовому засіданні позивач повідомив, що ступінь родинного зв`язку він не може документально підтвердити, тому це питання судом окремо не досліджувалося.

Отже, заявлена вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю протягом п`яти років на момент відкриття спадщини не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що стосунки позивача і спадкодавиці не носили характер сімейних, вони не були пов`язані спільним побутом, веденням спільного господарства, бюджету, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків, тому, відповідно ОСОБА_1 не довів належними доказами своє право на спадкування за законом за четвертою чергою після смерті ОСОБА_7 .

Окремо необхідно звернути увагу на визначення у справі відповідачем ОСОБА_6 і заявлений до нього позов.

У ході розгляду справи судом було встановлено, що з заявами про прийняття спадщини звернулися три спадкоємця: ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, та родичі п`ятого ступеня споріднення (двоюрідні племінники) спадкоємці за законом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

В своїй заяві до суду ОСОБА_6 не проявляв заінтересованості до спадкового майна, і позивач не навів доводів які б вказували на наявність у відповідача прав, або їх відсутність, на спадкове майно.

Отже, встановлені обставини дають підстави зробити висновок, що вимога до відповідача є безпідставною, оскільки ОСОБА_6 не є спадкоємцем ОСОБА_7 ..

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 258-259, 263, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу -Борисова Ніна Вадимівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Суддя

Повне рішення складено 04 квітня 2025 р.