2-др/465/8/25
РІШЕННЯ

Іменем України

19.03.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого: судді Марків Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Мучинської Ю.О.,

представника позивачів ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Кулеби В.М. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Франківського районного суду м.Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.12.2024 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 175674 (сто сімдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят чотири) гривні 13 коп.; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп.; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 коп.; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені витрати на евакуацію транспортного засобу в розмірі 2200 (дві тисячі двісті) гривень 00 коп.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2434 (дві тисячі чотириста тридцять чотири) гривні 65 коп.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 752 (сімсот п`ятдесят дві) гривні 28 коп.; стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 2365 (дві тисячі триста шістдесят п`ять) гривень 65 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 10901 (десять тисяч дев`ятсот одну) гривню 05 коп.

01.01.2025 року до суду надійшла заява від представника позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Кулеби В.М. про ухвалення додаткового судового рішення, відповідно до якого просив вирішити питання про стягнення з відповідача ОСОБА_4 судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 38500,00 грн. та 5% від ціни позову.

Представник позивачів у судовому засіданні заяву підтримав, просив таку задоволити та ухвали у даній справі додаткове рішення.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, хоча й належним чином повідомлялись про дату, час та місце проведення такого.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника позивачів, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вже зазначалось, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.12.2024 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 175674 (сто сімдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят чотири) гривні 13 коп.; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп.; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 коп.; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені витрати на евакуацію транспортного засобу в розмірі 2200 (дві тисячі двісті) гривень 00 коп.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2434 (дві тисячі чотириста тридцять чотири) гривні 65 коп.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 752 (сімсот п`ятдесят дві) гривні 28 коп.; стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 2365 (дві тисячі триста шістдесят п`ять) гривень 65 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 10901 (десять тисяч дев`ятсот одну) гривню 05 коп.

Разом з тим, з вищевказаного рішення вбачається, що судом не вирішено питання про судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої (правової) допомоги.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

При цьому, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що 15.03.2023 року ОСОБА_3 укладено договір доручення на представництво інтересів та надання правничої допомоги (правової допомоги) з адвокатом Кулебою Володимиром Миколайовичем, відповідно до умов якого адвокат уповноважений надавати правничу допомогу (правову допомогу) та представляти інтереси клієнта в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування (включаючи виконавчі органи), в органах, уповноважених здійснювати примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, інших підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, перед фізичними особами та фізичними особами-підприємцями, в судах будь-якої інстанції, включаючи загальні, господарські, адміністративні, а також третейські суди.

Окрім цього, 01.06.2023 ОСОБА_2 укладено договір доручення на представництво інтересів та надання правничої допомоги (правової допомоги) з адвокатом Кулебою Володимиром Миколайовичем, відповідно до умов якого адвокат уповноважений надавати правничу допомогу (правову допомогу) та представляти інтереси клієнта в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування (включаючи виконавчі органи), в органах, уповноважених здійснювати примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, інших підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, перед фізичними особами та фізичними особами-підприємцями, в судах будь-якої інстанції, включаючи загальні, господарські, адміністративні, а також третейські суди.

Відповідно до п.6 вищевказаних договорів обсяг та вартість виконаних доручень фіксується в акті (-ах), що підписується сторонами або їх повноважними представниками.

Пунктом 7 вищевказаних договорів передбачено, що гонорар (винагорода адвоката) за успішний правовий супровід (здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги) клієнта складає 5% від ціни позову.

Згідно Акту приймання наданих послуг №1 від 30.12.2024 адвокатом Кулебою В.М. відповідно до договорів на предстаництво інтересів та надання правничої допомоги (правової допомоги) від 15.03.2023 та 01.06.2023 надано ОСОБА_3 та Монько М.Г. правову допомогу в обсягах та на умовах, визначених договорами, вартістю 38500,00 грн.

Згідно розрахунку вартості наданої правової допомоги адвокатом Кулебою В.М. надано наступні послуги: - правнича (правова) допомога консультація щодо судового врегулювання спору 1000,00 грн.; - позовна заява про відшкодування моральної та матеріальної шкоди внаслідок ДТП, формування додатків та відправка позовної заяви з додатками 9000,00 грн.; - вивчення відзиву відповідача на позовну заяву 1000,00 грн.; - участь у судовому засіданні Франківського районного суду м.Львова 03.10.2023 2000,00 грн.; - участь у судовому засіданні Франківського районного суду м.Львова 21.11.2023 2000,00 грн.; - вивчення письмових пояснень відповідача та клопотання про призначення експертизи 1000,00 грн.; - заперечення від 04.03.2024 на письмові пояснення відповідача 5000,00 грн.; - заперечення від 04.03.2024 на клопотання відповідача про призначення експертизи 3000,00 грн.; - участь у судовому засіданні Франківського районного суду м.Львова 05.03.2024 2000,00 грн.; - участь у судовому засіданні Франківського районного суду м.Львова 24.10.2024 2000,00 грн.; - клопотання про закриття підготовчого судового засідання від 01.11.2024 500,00 грн.; - участь у судовому засіданні Франківського районного суду м.Львова 18.12.2024 2000,00 грн.; - участь у судовому засіданні Франківського районного суду м.Львова 23.12.2024 2000,00 грн.; - участь у судовому засіданні Франківського районного суду м.Львова 26.12.2024 2000,00 грн.; - підготовка акту виконаних робіт та заяви щодо винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, формування додатків та відправка відповідачу і у Франківський районний суд м.Львова 4000,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих адвокатом доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.

Таким чином, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Суд не бере до уваги покликання сторони позивачів в Акті приймання наданих послуг від 30.12.2024 на участь у судових засіданнях 03.10.2023, 24.10.2024 та 23.12.2024, оскільки у вказані дні судові засідання не відбувались.

Окрім цього, як вбачається з договорів доручення на представництво інтересів та надання правничої допомоги (правової допомоги) від 15.03.2023 та 01.06.2023 у складі заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу передбачено також суму гонорару за (винагороди адвоката) за успішний правовий супровід (здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги) (так званий "гонорар успіху") у розмірі 5% від ціни позову.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» у даній справі є розумність заявлених витрат, тобто розмір відповідної суми має бути обгрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у суді.

Критерій розумності у даному випадку стосується не суто розміру грошової суми від ціни позову, а оцінюється у співвідношенні із виконаною роботою, обставинами справи, тощо.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Відтак, заявлена вимога щодо відшкодування так званого «гонорару успіху» не містить обгрунтування обсягу фактичних дій представника позивачів, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені із досягненням успішного результату.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги надані послуги у Франківському районному суді м.Львова, які були необхідними та немуничими для захисту прав позивачів, час, витрачений на надання професійної правничої допомоги адвокатом, враховуючи обсяг наданих послуг та виконаних робіт, суд вважає, що з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмір 32500,00 грн. (16250,00 грн. на користь кожного з позивачів).

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи що позов задоволено частково, пропорційність розміру задоволених позовних вимог позивача ОСОБА_2 (43,92% задоволених позовних вимог), суд вважає за необхідне ухвалити у даній цивільній справі додаткове рішення, яким з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 43,92% від суми, яку суд визнав за необхідне стягнути за надання правничої допомоги, а саме 7137,00 грн.

Також, враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог позивача ОСОБА_3 (37,89% задоволених позовних вимог), суд вважає за необхідне ухвалити у даній цивільній справі додаткове рішення, яким з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 37,89% від суми, яку суд визнав за необхідне стягнути за надання правничої допомоги, а саме 6157,13 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу у визначеному судом розмірі є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, виходячи з їх вартості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.141,258,259,263-265,270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Кулеби В.М. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 7137 (сім тисяч сто тридцять сім) гривень понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 6157 (шість тисяч сто п`ятдесят сім) гривень 13 коп.

Дане додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення Франківського районного суду м.Львова від 26 грудня 2024 року.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 31.03.2025.

Суддя Марків Ю.С.