Справа № 696/993/23
Провадження № 2/696/189/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Шкреби В.В.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янського районного суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» ( вул. Батумська, 11 м. Дніпро) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , проживає по АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

встановив:

АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 19538,95 грн.

В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н від 23.08.2021 року. Згідно умов вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач зобов`язання за вказаним вище кредитним договором у встановлений строк належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Враховуючи, що відповідач ухиляється від погашення заборгованості у добровільному порядку, АТ «Акцент-Банк» вимушений звертатися до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 18.03.2025 року задоволено заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Скасоване заочне рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 08 січня 2024 року. Призначене підготовче провадження по справі, та надано строк на подачу відзиву.

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 08.04.2025 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Правом на подачу відзиву та пояснень, не скористався.

Представник відповідача-адвокат Топор І.О. в судове засідання не з`явився, клопотав про проведення судового розгляду без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступнного.

В судовому засіданні встановлено, що 23.08.2023 року АТ «Акцент-Банк» уклало з відповідачем кредитний договір № б/н. Згідно умов вказаної угоди відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно розрахунку позивача, судом встановлено, відповідач зобов`язання за вказаним вище кредитним договором у встановлений строк належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 01.08.2023 року утворилася заборгованість, яка складається з наступного:

-сума несплаченої заборгованості за кредитом 16032,58 грн.,

-заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3506,37 грн.,

а всього 19538,95 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості .

В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом, визначених платежів у встановленому договором порядку та строки.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч.1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з вини ОСОБА_1 допущено порушення виконання взятого зобов`язання, а тому з нього слід стягнути заявлену в позові заборгованість за кредитом в сумі 16032 грн. 58 коп..

Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами за кредитними договорами, суд зазначає таке.

Згідноп.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Згідно п.10 ч.1ст 1 ЗУ «Про оборону України»особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

В Україні особливий період розпочався 18.03.2014 і триває до теперішнього дня. Починаючи з 24.02.2022, відповідно доУказу Президента України № 64/2022, в Україні введено воєнний стан.

Верховний Суд в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 30.05.2018 року (справа №521/12726/16-ц) зробив висновок, що штрафні санкції та проценти за користування кредитом не підлягають стягненню з військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Національний банк України в своєму листі від 05 листопада 2014 року №18-112/64483 «Про скасування пені та штрафів за договорами кредиту під час АТО» надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, у якому в відповідних розділах здійснюють службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

З військового квитка ОСОБА_1 , та довідки № 1358 від 18.02.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , з 13.05.2022 року по теперішній час проходить сулужбу у військовій частині НОМЕР_2 (а.с.82-85).

Отже, з наданих відповідачем документів вбачається, що він є військовослужбовцем та проходить військову службу, а тому суд вважає, що вищевказані норми закону на нього розповсюджуються.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованості за відсотками становить 3506 грн. 37 коп..

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що в даному випадку на спірні правовідносини, щодо стягнення із ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом поширюється дія п.15ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки відповідача було мобілізовано 13.05.2022 року, у зв`язку з чим з останнього не підлягають стягненню проценти за користування кредитом.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення відсотків за користування кредитом задоволенню не підлягають.

При цьому, відсутність звернення відповідача до позивача щодо пільг передбачених п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не спростовує той факт, що на ОСОБА_1 розповсюджується діяЗакону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Також, як на підставу перегляду заочного рішення, представник відповідача посилався, на звільлнення відповідача від сплати судового збору, відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір».

Відповідно до п. 13 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Ст. 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік осіб, що звільняються від сплати судового збору.

Зокрема, пунктом 13 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

На учасників бойових дій розповсюджується дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який визначає статус, зокрема, і учасників бойових дій та гарантії їх соціального захисту.

З системного та логічного аналізу норм закону вбачається, що учасники бойових дій звільненні від сплати судового збору лише у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, як учасників бойових дій, тобто порушенням гарантії їх соціального захисту, передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Предметом спору у даній справі є договірні правовідносини, які не стосуються соціальних гарантій та захисту відповідача, тобто ця справа не пов`язана з порушенням гарантій соціального захисту відповідача, як учасників бойових дій, що безпосередньо пов`язані із реалізацією статусу учасника бойових дій, а відтак відповідач не звільнений від сплати судового збору на підставі положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Отже, вирішуючи питання про сплату судового збору особою, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевірити чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зазначена правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року в справі №9901/311/19, від 12 лютого 2020 року в справі №545/1149/17.

Таким чином, відповідач, виходячи зі змістуст. 5 Закону України "Про судовий збір", не відносяться до категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Оскільки позовні вимоги задоволені на 82%, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору у розмірі 2200 грн.88 коп.. На підставі ст.ст. 509, 512, 526, 536, 551, 610, 625, 1050, 1054, 1070 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13,18, 141, 263, 265, 268, 279, 288 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» ( вул. Батумська, 11 м. Дніпро) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , проживає по АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий Кам`янським РВ УМВС України в Черкаській області 26.10.2010 року, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» ( вул. Батумська, 11 м. Дніпро) заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.08.2021 року в сумі 16032 (шістнадцять тисяч тридцять дві ) грн.58 коп. та витрати по оплаті судового збору в сумі 2200 (дві тисячі двісті) грн. 88 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя: В.В. Шкреба