ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 квітня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/2832/24

Головуючий у першій інстанції Лобода Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/652/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами (суддя Лобода Н.В. ), ухвалене у м.Бахмач,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 71239.50 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 24 жовтня 2023 року між ТОВ « СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №11114-10/2023 , право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 24.06.2024 року №24062024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідачка умови кредитного договору від 24 жовтня 2023 року за №11114-10/2023 виконувала частково, а тому утворилась заборгованість у розмірі 25289.50 грн, яка складається з суми основного боргу 5468 грн, заборгованості за відсотками 19821.50 грн. Крім того, 17.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено кредитний договір про споживчий кредит №103721128, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 16.07.2024 року №16072024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідачка також за даним кредитним договором взяті на себе зобов`язання не виконує, а тому утворилась заборгованість у розмірі 7650 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 7650 грн. Також ОСОБА_1 було укладено кредитні договори з ТОВ «Аванс Кредит» 31.10.2023 року №43593-10/2023 року та 23.01.2024 року № 34808-01/2024 року право вимоги за яким відповідно до укладених договорів факторингу між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 20.06.2024 №20062024 та від 19.09.2024 року відповідно перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідачка за даним кредитними договорами також взяті на себе зобов`язання не виконувала, а тому за кредитним договором від 31.10.2023 року №43593-10/2023 року утворилась заборгованість у розмірі 35800 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 8000 грн та 27800 за відсотками; за кредитним договором від 23.01.2024 року № 34808-01/2024 року заборгованість у сумі 2500 грн з яких заборгованість за тілом кредиту 1000 грн та 1500 грн за відсотками. Відовідачка в позасудовому порядку відмовляється від виконання взятих на себе зобов`язань, а тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

Заочним рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено, стягнуто з відповідачки на користь позивача суму заборгованості: за кредитним договором від 24 жовтня 2023 року за №11114-10/2023 у розмірі 25289.50; за кредитним договором від 16.07.2024 року №16072024 у розмірі 7650 грн; за кредитним договором від 31.10.2023 року №43593-10/2023 року у розмірі 35800 грн; за кредитним договором від 23.01.2024 року № 34808-01/2024 року на загальну суму 71239 грн. 50 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка порушила зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за кредитними договорами від 24 жовтня 2023 року за №11114-10/2023 ; від 16.07.2024 року №16072024; 31.10.2023 року №43593-10/2023 року ; від 23.01.2024 року № 34808-01/2024 року, а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню сума кредитної заборгованості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, стягнути з позивача на її користь судові витрати. ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що

позивач вважаючи, що він має право вимоги за кредитними договорами : від 24 жовтня 2023 року за №11114-10/2023 ; від 16.07.2024 року №16072024; 31.10.2023 року №43593-10/2023 року ; від 23.01.2024 року № 34808-01/2024 року не надає суду належних, достатніх та достовірних доказів, що підтверджують отримання кредитів відповідачкою та не заявляє клопотань про витребування зазначених доказів судом.

Відповідачка також звертає увагу апеляційного суду на те, що у позивача відсутнє право вимоги за кредитними договорами , оскільки позивачем на підтвердження не надано належних доказів набуття права вимоги за ними.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін. Позивач у відзиві зазначає, що договори: від 24 жовтня 2023 року за №11114-10/2023 ; від 16.07.2024 року №16072024; 31.10.2023 року №43593-10/2023 року ; від 23.01.2024 року № 34808-01/2024 року укладені у електронній формі, шляхом обміну електронними повідомленнями та підписані у порядку визначеному ст. 12 ЗУ «Про електрону комерцію». Перерахування коштів на платіжну картку відповідача за укладеними договорами було здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури при цьому видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Враховуючи, що кредит було видано на платіжну картку позичальника, всі правовідносини ним, кредитором та-еквайром регулюються Постановою НБУ № 705 від 05.11.2014 року « Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів». ОСОБА_1 , як тримач банківської картки на яку було перераховано кредитні кошти мала та має змогу власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування кредитних коштів по вище зазначених договорах. Всі нараховані відсотки були нараховані первісними кредиторами відповідно до умов укладених договорів. До позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами та договором позики на підставі укладених договорів факторингу на підтвердження чого матеріали справи містять належні докази.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За приписами ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

По справі встановлено, що в період з 17.02.2022 року по 23.01.2024 року відповідачка уклала 4 кредитні договори, а саме:

24 жовтня 2023 року укладено договір №11114-10/2023 про надання фінансового кредиту між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 , за умовами якого товариство надає клієнту кредит у розмірі 6500 на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит у строк до 24.102023 року ( кредит надано на 360 днів) та сплатити проценти у розмірі 2.50% в день. Клієнт зобовязується сплачувати відсотки кожні 25 днів. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 . (а.с.8-10) Зазначений договір підписаний в електронній формі одноразовим ідентифікатором W8807.

Додатком №1 до вище вказаного договору передбачено графік погашення заборгованості та зазначена реальна річна процентна ставка на рівні 133859.83 та загальна вартість кредиту 65000 грн. ( а.с.11)

Також міститься паспорт споживчого кредиту підписаний одноразовим ідентифікатором W8807. ( а.с.12-13)

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано довідку ТОВ « Універсальні платіжні рішення» № 3426_0840 від 17.01.2025 року про те, що між товариством та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено договір про переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 2022-02-22, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 24-10-2023 11:50:03 на суму 6500 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPAy.ua 299977486, призначення платежу: зарахування 6500 грн на картку № НОМЕР_1 ( а.с. 118 )

24.06.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу №24062024, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.137-141, 14-15).

Відповідно до платіжної інструкції №341 від 27 червня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 3104716.12 грн за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №24062024 від 24.06.2024 року. ( а.с. 144)

Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу від 24.06.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників , після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу №24062024 від 24.06.2024 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.16).

Витяг з Реєстру боржників містить інформацію про боржника ОСОБА_1 , номер кредитного договору №11114-10/2023 від 24.06.2024 року, загальна сума заборгованості 25289.50 грн, яка складається з суми основного боргу 5468 грн, заборгованості за відсотками 19821.50 грн. (а.с.17 ).

17.02.2022 року укладено договір №103721128 про споживчий кредит між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , за умовами якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в розмірі 8500 грн на строк 90 днів з 17.02.2022 року, який складається з пільгового періоду 30 днів до 19.03. 2022 року з сплатою відсотків у цей період у розмірі 1.25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом та поточного періоду 60 днів до 18.05.2022 року з сплатою відсотків у цей період за стандартною відсотковою ставкою 5.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. За надання кредиту сплачується комісія в розмірі 935 грн, яка нараховується за ставкою11.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Позичальник має повернути кредит , сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 19.03.2022 року, але не пізніше остаточного погашення заборгованості 18.05.2022 року. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 .(а.с.22-27) Зазначений договір підписаний в електронній формі одноразовим ідентифікатором W41481 18.02.2022 року о 18 годині 04 хвилин.

Відповідно до додатків до Договору про споживчий кредит від 17 лютого 2022 року №103721128, а саме Додатку № 1 зазначено графік платежів за договором, реальну річну ставку,загальну вартість; Додаток № 2 мітить паспорт споживчого кредиту . (а .с. 26-27)

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано платіжне доручення № 40067807 від 18.02.2018 року, за яким відповідачці було перераховано 8500 грн з поміткою призначення платежу: кошти згідно договору №103721128 , платником зазначено ТОВ «Мілоан», отримувачем ОСОБА_1 ( а.с.127)

16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу №16072024, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.145-149).

Відповідно до платіжної інструкції №366 від 19 липня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «Мілоам» 4978783.66 грн за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року. ( а.с. 152)

Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу від 16.07.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в електронному вигляді на флеш-носії у розмірі 10388 Кбайт, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.32).

Витяг з Реєстру боржників містить інформацію про боржника ОСОБА_1 , номер кредитного договору №103721128 від 17.02.2022 року, загальна сума заборгованості становить 7650 грн. (а.с. 34 т.1).

31.10.2023 року укладено договір №43593-10/2023 року про надання фінансового кредиту між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 8000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається товариством у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Кредит надається строком на 360 днів, наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування, тобто 24.10.2024 року. (а.с. 40-42 )

Відповідно до п.1.4.1, п.1.5 зазначеного договору відсоткова ставка становить 2.50% в день та застосовується у межах строку кредиту, клієнт при цьому зобов`язується сплачувати проценти кожні 25 днів.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано довідку ТОВ « Універсальні платіжні рішення» № 3466_26 від 17.01.2025 року про те, що між товариством та ТОВ «Аванс Кредит» укладено договір про переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 2022-01-12, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 31-10-2023 15:50:03 на суму 8000, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPAy.ua 302938368, призначення платежу: зарахування 8000 грн на картку № НОМЕР_1 . ( а.с. 112)

20 червня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу №20062024, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.46-48).

Відповідно до платіжної інструкції №21517 від 26.06.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «Аванс Кредит» 4377213.14 грн за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №20062024 від 20.06.2024 року. ( а.с. 226)

Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу від 20.06.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників , після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу №20062024 від 20.06.2024 року , від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.49)

Витяг з Реєстру боржників містить інформацію про боржника ОСОБА_1 , право вимоги за кредитним договором №43593-10/2023 від 31.10.2023 року, загальна сума заборгованості у розмірі 35800 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 8000 грн та 27800 за відсотками, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». ( а.с.50)

23.01.2024 року укладено договір №34808-01/2024 року про надання фінансового кредиту між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається товариством у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Кредит надається строком на 120 днів, наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування, тобто 21.05.2024 року. (а.с. 52-54 )

Відповідно до п.1.4.1, п.1.5 зазначеного договору відсоткова ставка становить 2.50% в день та застосовується у межах строку кредиту, клієнт при цьому зобов`язується сплачувати проценти кожні 30 днів.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано довідку ТОВ « Універсальні платіжні рішення» № 3466_25 від 17.01.2025 року про те, що між товариством та ТОВ «Аванс Кредит» укладено договір про переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 2022-01-12, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 23-01-2024 10:35:12 на суму 1000, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPAy.ua 334734005, призначення платежу: зарахування 1000 грн на картку № НОМЕР_1 . ( а.с. 129) Додатком № 1 до зазаченого договору сторони узгодили графік погашення заборгованості, реальну відсоткову ставку у розмірі 101094.05, тавартість кредиту у розмірі 4000 грн.

19.09.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу №19092024, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.58-60).

Відповідно до платіжної інструкції №455 від 23.09.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «Аванс Кредит» 5140320.22 грн за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №19092024 від 19.09.2024 року. ( а.с. 234)

Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу від 19.09.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників , після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу № 19092024 від 19.09.2024 року року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.49)

Витяг з Реєстру боржників містить інформацію про боржника ОСОБА_1 , право вимоги за кредитним договором № 19092024 від 19.09.2024 року, загальна сума заборгованості у розмірі 2500 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 1000 грн та 2500 за відсотками, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». ( а.с.62)

На спростування зазначених доказів щодо не надання доказів на підтвердждекння факту перерахування первісними кредиторами на рахунок відповідачки кредитних коштів, останньою не надано жодного належного, допустимого чи беззаперечного доказу, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності первинних бугалтерських документів у матеріалах справи на підтвердждення факту надання кредитних коштів у користування ОСОБА_1 не заслуговують на увагу суду.

Саме по собі посилання відповідачки на відсутність доказів перерахування коштів не є належним доказом. У кредитних договорах від 24 жовтня 2023 року за №11114-10/2023 ; від 31.10.2023 року №43593-10/2023 року ; від 23.01.2024 року № 34808-01/2024 року,зазначено, що кредитні кошти перераховуються на картку № НОМЕР_1 , а по кредитному договору від 17.02.2022 року за №103721128 на картку № НОМЕР_2 при цьому відповідачкою не надано суду довідку про відсутність відкриття на її ім`я рахунків для обслуговування банківських карток та не отримання останньою карток із зазначеними реквізитами, як і не надано виписок по карткових рахунках на спростування не зарахування кредитних коштів на рахунки відповідачки.

Звертаючись до суду з позовом позивач надав суду в якості доказів кредитні договори від 24 жовтня 2023 року за №11114-10/2023 ; від 17.02.2022 року за №103721128; від 31.10.2023 року №43593-10/2023 року ; від 23.01.2024 року № 34808-01/2024 року, графіки платежів; паспорти споживчих кредитів; розрахунки заборгованості; договори факторингу за №24062024 від 24.06.2024 року; за №16072024 від 16.07.2024 року; за №20062024 від 20.06.2024 року; за №19092024 від 19.09.2024 року з актами прийому передачі реєстрів боржників та витяги з реєстрів боржників.

Після ухвалення заочного рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2025 року, відповідачка 9 січня 2025 року звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення. До заяви про заперечення проти скасування заочного рішення позивачем були надані договори факторингу за №24062024 від 24.06.2024 року; за №16072024 від 16.07.2024 року; за №20062024 від 20.06.2024 року; за №19092024 від 19.09.2024 року з актами прийому передачі реєстрів боржників та реєстри боржників, платіжні доручення, що свідчили про платність договорів факторингу та довідки, а також платіжні доручення на підтвердження перерахунку коштів за кредитними договорами. Приєднані позивачем до заяви про заперечення проти скасування заочного рішення докази були предметом дослідження судом першої інстанції при розгляді заяви про перегляд заочного рішення.

Колегія суддів апеляційного суду, крім того зауважує, що приєднані позивачем до заяви про заперечення проти скасування заочного рішення докази не є новими доказами, оскільки позивачем були долучені до позовної заяви договори факторингу, акти приймання-передачі та витяги з реєстру боржників, тоді як до заяви про заперечення проти скасування заочного рішення додані не витяги з реєстрів боржників, договорів а самі реєстри та договори, розрахунок заборгованості більш конкретизований і оскільки відповідачка заперечувала факт укладення кредитних договорів позивачем було надано докази на підтвердження та докази платності договорів факторингу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки за укладеними договорами факторингу за №24062024 від 24.06.2024 року; за №16072024 від 16.07.2024 року; за №20062024 від 20.06.2024 року; за №19092024 від 19.09.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитними договорами від 24 жовтня 2023 року за №11114-10/2023 ; від 17.02.2022 року за №103721128; від 31.10.2023 року №43593-10/2023 року ; від 23.01.2024 року № 34808-01/2024 року на тих умовах на яких було укладено ці договори з позичальником, то позивач має право на стягнення з ОСОБА_1 на свою користь за кредитними договорами заборгованість у розмірі 71239.50 грн.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність заборгованості за кредитними договорами від 24 жовтня 2023 року за №11114-10/2023 ; від 17.02.2022 року за №103721128; від 31.10.2023 року №43593-10/2023 року ; від 23.01.2024 року № 34808-01/2024 року є вірним, нарахування заборгованості проведено виходячи з умов укладених договорів, тому підстави для задоволенні апеляційної скарги відсутні.

У справі, що розглядається, надано відповідь на всі істотні питання, що виникли під час кваліфікації спірних відносин.

Наявність у заявника іншої точки зору на встановлені судом обставини та щодо оцінки наявних у матеріалах доказів не спростовує законності та обґрунтованості прийнятого судом першої інстанції рішення та фактично зводиться до спонукання апеляційного суду до прийняття іншого рішення - на користь заявника.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника по суті спору та їх

відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів апеляційного суду виходить з того, що у справі, яка переглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони, хоча пункт 1 статті 6 і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент (рішення від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Toriya v. Spaine», заява № 18390/91, § 29). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення від 27 вересня 2001 року у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, §.

Суд забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2025 року року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: