Справа № 306/986/23
Провадження № 22-ц/4806/326/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

07 квітня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: судді Собослоя Г.Г.,

суддів: Мацунича М.В., Кожух О.А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Федорчак Микола Богданович, на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 05 липня 2023 року (повний текс якого складено 14.07.2023 року) у складі судді Жиганської Н.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до Свалявської міської ради Закарпатської області, де третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 05 липня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено та визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами у АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті дідуся ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Федорчак Микола Богданович, подала апеляційну скаргу, сформовану в системі «Електронний суд» 13 березня 2025 року.

Вказану справу витребувано зі Свалявського районного суду Закарпатської області.

В апеляційній скарзі скаржниця одночасно порушила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначає, що 27.02.2025 з метою оформлення спадкових прав на спадкове майно за померлим, ОСОБА_1 звернулася до Свалявської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, де її було повідомлено про неможливість видання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за іншою особою, а саме, ОСОБА_2 , на підставі судових рішень Свалявського районного суду Закарпатської області у справах №306/986/23, №306/987/23. Зазначає, що про проведення судових засідань у даній справі їй відомо не було, під час ухвалення оскаржуваного судового рішення у судовому засіданні присутньою не була, його копію не отримувала. Стверджує, що наявні у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, а також заява про розгляд справи без її участі, в якій нею нібито не заперечується проти задоволення позову, не відповідають дійсності, оскільки розміщений на них підпис їй не належить.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Накладення обмеження дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Воловік проти України» від 6 грудня 2007 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у травні 2023 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Свалявської міської ради Закарпатської області, де третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2023 року відкрито провадження у даній справі (а.с. 21,22).

Копію ухвали суду від 08 травня 2023 року разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами надіслано третій особі, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (ця адреса зазначена апелянтом також в апеляційній скарзі), та вручено їй 12 травня 2023 року, що стверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.25).

26 червня 2023 року ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій нею водночас зазначено, що вона не заперечує проти позовних вимог (а.с.48).

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 05 липня 2023 року разом з ухвалою про виправлення описки того ж суду від 25.09.2023 позов ОСОБА_2 задоволено та визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами у АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті дідуся ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Повний текст судового рішення складено 14 липня 2023 року.

Відповідно до супровідного листа суду першої інстанції від 18 липня 2023 року слідує, що копію оскаржуваного рішення направлено судом ОСОБА_1 18 липня 2023 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, скаржниця вказує, що про розгляд справи їй відомо не було, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з доданими до неї матеріалами їй не надходили, як відповідно і оскаржуване рішення суду першої інстанції. Зазначає, що про наявність судового рішення у даній справі їй стало відомо 27.02.2025, коли ОСОБА_1 звернулася до Свалявської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Разом з тим, наведене спростовується наявними у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та поданою апелянтом заявою про розгляд справи без її участі, в якій вона не заперечує проти задоволення позову, що свідчить про те, що апелянт достеменно знала про наявність даного судового провадження та не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Твердження апелянта про те, що підпис проставлений на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, а також заяві про розгляд справи без участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, їй не належить, колегією суддів не береться до уваги, оскільки нею не надано апеляційному суду належних та допустимих доказів, які спростовують факт проставлення нею підпису на вказаних документах.

Окрім того, щодо твердження апелянта про відсутність на наявному у матеріалах справи рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення саме її підпису колегія суддів також звертає увагу, що добросовісне виконання працівниками оператора поштового зв`язку Акціонерного товариства "Укрпошта" своїх службових обов`язків, у цьому випадку, презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №653/4813/17 (провадження №61-7625св19), від 13 січня 2021 року у справі №1519/2-4031/11 (провадження №61-13202св20).

Як зазначалось вище, повний текст оскаржуваного рішення складено 14 липня 2023 року.

При цьому, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Федорчак Микола Богданович, подала апеляційну скаргу лише 13 березня 2025 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №361/161/13-ц (провадження №61-37352сво18).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, №17160/06 та №35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року).

Таким чином, з врахуванням вищенаведених обставин, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного рішення, а тому суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює апелянту, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору може бути повернута за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Федорчак Микола Богданович, на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 05 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Свалявської міської ради Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді: