Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/7807/24
Провадження № 2/644/74/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Книшенко А.С., розглянувши в м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в особі представника ОСОБА_3 звернулася до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 25.01.2023 року в розмірі 9930 доларів США та судові витрати у справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 січня 2023 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого остання отримала в борг грошові кошти у розмірі 10.200 тис. доларів США та зобов`язалася їх повернути до 20 грудня 2023 року. На підтвердження отримання зазначених коштів позичальник 25 січня 2023 року написала розписку, в якій йдеться про отримання від ОСОБА_1 коштів у вказаній сумі та строк їх повернення, що відповідає вимогам простої письмової форми, якою оформлена укладена між сторонами угода згідно ст. 207 і ч. 2 ст. 1047 ЦК України. На неодноразові вимоги позивачки щодо повернення боргу, відповідачка відмовляється повернути борг у повному обсязі. На даний час відповідачка повернула 17.05.2024 року 50.00 доларів США, 16.07.2024 року 100.00 доларів США, 10.09.2024 року 120.00 доларів США, що підтверджується розпискою часткового повернення коштів, де містяться підписи сторін про стан повернення. Таким чином, відповідачка у визначений договором строк не виконала зобов`язань по поверненню коштів. На даний час залишок заборгованості становить 9930 доларів США.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.09.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду, розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву з проханням справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги про стягнення з неї суми боргу визнає в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 25.01.2023 року уклали між собою договір позики, який оформили письмовою розпискою від 25.01.2023 року. Згідно вказаної розписки ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 як позику гроші в розмірі 10200 доларів США, які ОСОБА_2 зобов`язалася повернути ОСОБА_1 в тій же валюті (долари США) в повному обсязі до 20.12.2023 року без процентів. Викладене підтверджується оригіналом розписки від 25.01.2025 року, власноруч написаною ОСОБА_2 , яка долучена до матеріалів справи. В цій розписці також мається підпис ОСОБА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов`язання за договором позики, на даний час залишок заборгованості становить 9930 доларів США, що підтверджується копією розписки про повернення боргу.

На теперішній час кошти у розмірі 9930 доларів США відповідачкою не повернуті, отже відповідачка не виконує належним чином умови договору позики.

Викладене підтверджується поясненнями позивачки, відсутністю заперечень відповідачки проти позовних вимог, оригіналом розписки, який суду надала позивачка, на якому відсутні відмітки про повернення позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року по справі №373/2054/16-ц, заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

З урахуванням викладеного, що позивачкою зобов`язання виконано, що відповідачці передані кошти у розмірі 10200 доларів США у борг, що відповідачка зобов`язання по поверненню боргу виконала частково, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивачки боргу за договором позики в розмірі 9930 доларів США.

При цьому суд бере до уваги, що відповідачка позовні вимоги про стягнення з неї суми боргу визнає в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки суд стягує витрати позивача на оплату судового збору по справі в розмірі 3278,84 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 10-13, 81-86,141, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму боргу за договором позики від 25.01.2023 року у розмірі 9930 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на оплату судового збору у розмірі 3278,84 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.04.2025 року.

СУДДЯ: