НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 квітня 2025 рокуСправа № 322/241/25

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Гасанбекова С.С., розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:ОСОБА_2
про:відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

27 лютого 2025 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 , 1987 р.н., на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 6000, 00 грн. та моральну шкоду в сумі 10000,00 грн., а всього 16000,00 грн.;

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 03.03.2025, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, було відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також роз`яснено сторонам право заявити клопотання про розгляд справи у судовому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив таке.

У березні 2023 року чоловік позивача знаходився в с. Дубовий Гай Новомиколаївського району Запорізької області, як військовозобов`язаний, де він познайомився з ОСОБА_2 і в них почались стосунки інтимного характеру. Їх стосунки продовжувалися до листопада 2023 року.

Після розірвання стосунків ОСОБА_2 почала переслідувати позивача дзвінками і смс. Дані дзвінки та смс приходять уночі. ОСОБА_2 в даних смс та дзвінках погрожує, розповсюджує неправдиву інформацію та скидає фото та відео. Стежить за позивачем в усіх соціальних мережах. Зареєструвала позивача на сайті знайомств. Постійно тероризує родину позивача. Зазначені смс позивач підтверджує скрінами з мобільного телефону.

За твердженням позивача, ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями і її поведінка є неадекватною. Дане переслідування триває більше, ніж півроку. На прохання закінчити злочині дії ОСОБА_2 не реагує.

ОСОБА_2 вигадала неіснуючу вагітність і почала про це писати позивачу, як для дружини, яка народила рік тому, це призвело до втрати молока та можливості годувати сина позивача.

Від такого переслідування і тиску з боку відповідача позивач подала на розлучення. 12.09.2024 Шевченківський районний суд м. Львова виніс рішення по цивільній справі №466/6882/24 про розірвання шлюбу, даним рішенням суд розірвав шлюб між позивачем та її чоловіком. Через дії відповідача позивач втратила родину і маленькі діти залишились без батька.

З метою захисту себе та родини позивач звернулась до ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області (Шевченківський район) із заявою про внесення відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за ст. 182 КК України, яке скоїла ОСОБА_2 , на даний час триває слідство.

Для відновлення свого психологічного стану позивач змушена ходити до психолога. Через переслідування з боку відповідача позивач постійно знаходиться в нервовій напрузі переживання за родину.

Матеріальна шкода становить 6000,00 грн., яка полягає в тому, що після дій відповідача позивачу довелось відвідати психолога, вартість послуг якого склала 6000,00 грн.

Моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з моральним тиском з боку відповідача та переслідуванням, становить 10000,00 грн.

Виходячи з наведеного, позивач просила задовольнити її вимоги.

13.02.2025 відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила наступне.

У січні 2023 року ОСОБА_3 (чоловік ОСОБА_1 ) приїхав в с. Дубовий Гай у відрядження і з перших днів приїзду почав проявляти до відповідача симпатію. У березні в них зав`язалися стосунки, в яких ОСОБА_4 запропонував відповідачу жити разом. На питання, чи є в нього дружина, він відповів, що вони знаходяться на стадії розлучення і разом вже давно не проживають. З березня по вересень 2023 року відповідач та ОСОБА_4 проживали разом, окрім тих днів, коли він знаходився на завданні. На початку вересня ОСОБА_4 поїхав до Львова та вже через місяць приїхав до відповідача на декілька днів на зустріч. Після цього він запросив відповідача до Львова в гості у жовтні 2023 року, наступного разу запросив у листопаді 2023 року. Під час перебування відповідача у Львові в листопаді 2023 року до квартири, де відповідач та ОСОБА_4 зупинилися, приїхала його дружина ОСОБА_1 і влаштувала скандал з приводу того, що вона дізналася про чергову зраду чоловіка, після чого відповідач поїхала додому.

Коли відповідач повернулася додому, ОСОБА_1 зателефонувала їй та запитала, коли у відповідача з її чоловіком почалися стосунки. Також позивач розповіла, що протягом декількох років він постійно її зраджує та вона давно збиралася з ним розлучитися. Через кілька днів позивач почала тероризувати відповідача телефонними дзвінками і погрожувала розповсюдити персональні дані відповідача, називала розлучницею та ображала. Потім позивач розмістила номер телефону та адресу відповідача на сайті знайомств, після чого на номер телефону відповідача постійно почали дзвонити сторонні чоловіки та надсилати фото інтимного характеру.

Відповідач неодноразово намагалася зв`язатися з ОСОБА_1 як в телефонному режимі, так і в смс, після чого у них виникали конфлікти.

У березні 2025 року відповідач отримала повідомлення про те, що ОСОБА_1 направила до суду позовну заяву щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Відповідач позов не визнає, вважає, що всю відповідальність за будь-які негаразди та матеріальні витрати має взяти на себе чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_4 , який протягом довгих років зраджує дружину та свідомо її обманює, таким чином завдаючи моральні та матеріальні страждання своїй родині.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін учасники справи на заявили.

Виходячи з наведених норм ЦПК України, враховуючи відсутність будь-яких клопотань сторін, судом вирішено продовжити розгляд даної справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб 14 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне) від 27 липня 2018 року серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу подружжя має двох дітей неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) від 25 травня 2018 року серії НОМЕР_2 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 31 жовтня 2023 року серії НОМЕР_3 .

12 вересня 2024 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова по справі № 466/6882/24 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

З платіжних інструкцій від 01.05.2024, від 18.06.2024, від 15.05.2024, від 27.08.2024, від 01.05.2024, від 27.03.2024, від 13.03.2024, які долучені до матеріалів справи, слідує, що ОСОБА_1 направляла кошти у загальній сумі 5300,00 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_7 за психологічне консультування.

Однак, зазначені платіжні інструкції не є неналежними та допустимими доказами, які б підтверджували, що саме внаслідок протиправної поведінки відповідача позивач змушена була звернутись за психологічною консультацією, а відтак не є доказами того, що позивачу було завдано моральної та матеріальної шкоди.

Зі скриншотів із застосунку «Viber» неможливо встановити номер телефону, з якого надсилали повідомлення позивачу, а відтак, чи надсилалися вони саме відповідачем, а не будь-якою іншою особою.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 до начальника ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП (Шевченківський район) підполковника поліції Васька В.А. вбачається, що позивач просила невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за ст. 182 КК України. Однак, зазначена заява не може свідчити, що підставами для її подання є протиправні дії відповідача. Крім того, дана заява не містить дати та підпису позивача, що ставить під сумнів, що позивач дійсно зверталась з нею до відділення поліції. До того ж, результати звернення невідомі. А отже, зазначена заява не може бути доказом того, що внаслідок дій відповідача позивачу була завдана матеріальна та моральна шкода.

Позивачем не надано доказів її тверджень про те, що відповідач переслідує її, погрожує, розповсюджує неправдиву інформацію, стежить за нею у соціальних мережах, реєструє її на сайті знайомств та тероризує її родину. Також, зі змісту рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12.09.2024 по справі № 466/6882/24 не вбачається того, що наведені позивачем у цій справі обставини стали підставою для розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України). Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 травня 2022 року по справі № 487/6970/20 (реєстраційний номер в ЄДРСР 104539336), а отже відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає застосуванні у даній справі в частині компенсації моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем не подано до суду належних та допустимих доказів, які б доводили протиправні дії відповідача, внаслідок яких їй було завдано матеріальних збитків на суму 6000,00 грн. та моральної шкоди на суму 10000,00 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 258, 259, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити повністю.

2. Реквізити учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 10 квітня 2025 року.

Суддя С.С. Гасанбеков