Справа №949/629/25
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

03 квітня 2025 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 10 березня 2025 Дубровицьким районним судом Рівненської області у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить скасувати судовий наказ виданий 10 березня 2025 Дубровицьким районним судом Рівненської області у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1056,44 грн. та про стягнення 302,80 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Заяву про скасування судового наказу обгрунтовує тим, що 10 березня 2025 Дубровицьким районним судом Рівненської області було видано судовий наказ у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1056,44 грн. та про стягнення 302,80 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Проте вважає вимоги стягувача неправовірними, оскільуки він є інвалідом 2 групи і сам не в змозі здійснювати платежі, оскільки йому важко пересуватись, а тому він доручає здійснення комунальних платежів своєму сину. В січні 2025 року йому надійшов рахунок за оплату послуги з розподілу газу за січень 2025 року за який необхідно було сплатити 846,52 грн. в тому числі і заборгованість в сумі 636,59 грн. 27 лютого 2025 року його син ОСОБА_2 відсканувавши QR-КОД квитанції вніс на рахунок одержувача кошти в сумі 846,52 грн. Після оплати вказаної квитанції зателефонували працівники Рівненської філії ТОВ "ГАЗМЕРЕЖІ" та запропонували надіслати копію паспорта та ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , оскільки в квитанції про оплату не підтягнуло особовий рахунок споживача.Запропоновані копії документів він надіслав на зазначений працівником номер Рівненської філії ТОВ "ГАЗМЕРЕЖІ" через за стосунок "Вайбер". В подальшому претензій щодо неоплати рахунків за розподіл газу мені не надходило.

Проаналізувавши наведені боржником доводи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Як встановлено ч. 1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Аналіз норм ЦПК України, які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження - це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання. Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах. При вирішенні питання про видачу судового наказу, суд не перевіряє обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, оскільки на час видачі судового наказу суду невідомо про наявність спору між сторонами, через що в разі незгоди із таким наказом боржник може подати заяву про його скасування чи перегляд за нововиявленими обставинами, наслідком чого є скасування судом такого судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 травня 2019 року в справі № 760/6860/17-ц (провадження № 61-31915св18), наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судом встановлено, що 10 березня 2025 Дубровицьким районним судом Рівненської області було видано судовий наказ у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1056,44 грн. та про стягнення 302,80 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Вивчивши заяву про скасування судового наказу та долучені до заяви документи, суд вважає, що форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладених уст. 170 ЦПК України, а тому підстави для її повернення відсутні.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу та долучених до неї документів, боржником ОСОБА_1 27 лютого 2025 року було внесено на рахунок заявника кошти за оплату послуги з розподілу газу в сумі 846,52 грн., що підтверджується доулченої до матеріалів заяви копією квитанції.

Відтак, проаналізувавши обставини справи та вимоги закону, враховуючи, що заявник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими та наводить у заяві обставини, які свідчать про оспорювання вимог стягувача, що знайшло своє підтвердження при дослідженні матеріалів заяви, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити, оскільки спірний наказ було видано без урахування всіх обставин, що мають значення, а зазначені заявником у заяві про скасування судового наказу доводи можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження. А тому, оскільки між сторонами існує спір про право, судовий наказ слід скасувати.

За приписами ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.164, 170, 171 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву задовольнити.

Скасувати судовий наказ виданий 10 березня 2025 Дубровицьким районним судом Рівненської області у справі №949/629/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги в розмірі 1056,44 грн. та про стягнення 302,80 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Роз`яснити стягувачу його право звернутися до суду із вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Крім того, в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.