Справа № 645/6296/24
Провадження № 2-о/645/29/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі - Циганок В.М., учасники справи: заявник ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , представники заінтересованих осіб - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 17.12.2020 по 11.10.2024 року, заінтересовані особи - Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України.

В обгрунтування заяви зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.12.2020 року шлюб було розірвано. Заява про розірвання шлюбу була спонтанною, викликана емоціями, увесь час вона з ОСОБА_3 проживали разом, після розірвання шлюбу вони помирилися та продовжували проживати разом, ведучи образ життя, який вели у шлюбі, тобто мали спільний бюджет, разом робили усі покупки для їхньої родини, та все інше, що передбачає проживання однією сім`єю чоловіка та жінки. Вони проживали разом у будинку АДРЕСА_1 , частина кого куплено на її ім`я. Підтвердженням сумісного проживання та ведення сумісного господарства заявник вважає своєю та ОСОБА_3 реєстрацією за єдиною адресою, та те, що під час розірвання шлюбу між ними не було майнового спору, а частина зазначеного будинку, який був придбаний під час шлюбу, вони завжди вважали сумісним майном. Розуміючи, що заявник з ОСОБА_3 не припиняли увесь час стосунки, вони вирішили знову зареєструвати шлюб, але 24.02.2022 відбулось повномасштабне вторгнення рф до України, а 07.04.2022 року ОСОБА_3 був мобілізований у Збройні Сили України. Також, ОСОБА_3 видав заявниці банківську картку на її ім`я. Військовим забезпеченням ОСОБА_3 вони розпоряджались як бюджетом сім`ї, та оплатою за домоволодіння та виплати по ЖКГ з цього бюджету, тобто з військового забезпечення ОСОБА_3 . Також заявник зазначає, що вона постійно виїжджала до місця несення військової служби ОСОБА_3 , привозила для нього та його побратимів харчування, одяг, тощо, яке було придбане також з сумісного (сімейного) бюджету. 16.10.2024 року заявницею у ІНФОРМАЦІЯ_1 було отримано сповіщення №385, де їй, як дружині, було повідомлено про те, що стрілець-санітар стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісті під час виконання бойового завдання 11.10.2024 року.

Ухвалою суду від 15.11.2024 року відкрито провадження в справі в порядку окремого провадження та призначено справу до судового розгляду.

04.12.2024 року від заінтересованої особи Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

17.03.2025 року від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - Лисенко В.Ю. надійшла заява про залишення заяви без розгляду, оскільки з заяви вбачається спір про право та вказана заява не може розглядатись за правилами окремого провадження. Також, просив про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали заяву у повному обсязі, просили її задовольнити, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

У ході судового розгляду встановлено, що згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Європейський суд з прав людини при розгляді справи ОСОБА_4 зауважив, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі з 12.12.1997 року по 16.12.2020 року, від шлюбу мають повнолітнього сина, заочним рішенням Фрунщенського районного суду м. Харкова від 16.12.2020 року шлюб було розірвано.

З 17 грудня 2020 року до 11 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали, як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу. Більше в зареєстрованому шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебували, неповнолітніх дітей не мають, батьки ОСОБА_3 померли, що підтверджується свідоцтвами про їх смерть.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на військовій службі ( солдат) у в/ч НОМЕР_3 з 07.04.2022 року, зник безвісті 11.10.2024 року під час проведення бойового завдання в районі населеного пункту Новосадове Краматорського району Донецької області (сповіщення сім`ї №385 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.10.2024 року). Дане сповіщення було адресоване заявнику ОСОБА_1 , як дружині військовослужбовця ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові в інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом стрів України.

За заявою ОСОБА_1 від 17.10.2024 року внесені відомості до ЄДРСР за №0003458 за ч.1 ст.115 КК України, щодо зникнення безвісті військовослужбовця ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання бойового завдання в районі н.п. Новосадове, Донецької області 11.10.2024 року .

Допитані у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які є сусідами заявника, кожен окремо підтвердили факт сумісного проживання, як чоловіка та дружини ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , однією сім`єю, з грудня 2020 року по жовтень 2024 року, в будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 із ОСОБА_3 зареєстровані в даному житловому будинку, який їм належить на праві спільної сумісної власності, що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 10.06.2003 року та довідкою із місця мешкання про реєстраціїю.

Згідно довіреності, виданої 23.02.2024 року ОСОБА_3 уповноважив довірену особу - ОСОБА_1 на розпорядження його рахунком в АТ КБ "ПриватБанк", із відкриттям на неї додаткового рахунку. Із виписки по банківському рахунку ОСОБА_3 , наданої АТ КБ "ПриватБанк", за період з 24.02.2024 року по 23.10.2024 року, вбачається розпорядження грошовими коштами, як ОСОБА_1 в м. Харкові, так як ОСОБА_3 в Донецькій області, по місту проходження військової служби.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість досліджених доказів та фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним доказам у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.

Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Згідно ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі N 644/6274/16-ц (провадження N 14-283цс18) вказано, що "згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року N 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки".

Встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу наддасть заявниці підстави для реалізації свого права на отримання забезпечення безвісно відсутнього військовослужбовця.

З позицією представника Міністерства оборони України про те, що в даній справі існує спір про право суд не погоджується, так як спір може виникнути лише між суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів. Відповідно, між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України такого спору бути не може, оскільки ця заінтересована особа не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Зазначене узгоджується із правовими висновками, що містяться у пункті 106 постанови Великої Палати Верховного суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 та в постанові справа ВС від 19.02.2025 року у справі № 298/1350/22.

Забезпечивши повний та всебічний розгляд справи, проаналізувавши доводи сторін, дослідивши та оцінивши всі докази у справі, в тому числі показання свідків, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про те, що заявниця належними та допустимими доказами довела та підтвердила, що між нею та ОСОБА_3 склалися усталені відносини, притаманні чоловікові та жінці, що ними велося спільне господарство, планувався сімейний бюджет, тощо.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 з 17 грудня 2020 року по 11 жовтня 2024 року.

Керуючись ст.ст.293,294,315,319,259,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовільнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 17.12.2020 по 11.10.2024 року проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Представник заявника: Дягілєв Олександр Васильович, адреса для листування: АДРЕСА_3 ;

Заінтересована особа: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , адреса: 61010, м.Харків, Гімназійська набережна, буд.26;

Заінтересована особа: Міністерство оборони України, адреса: 03168, м.Київ, пр-т. Повітрофлотський, буд.6, електрона адреса: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Повний текст рішення складено 15.04.2025 року.

Головуючий - суддя: І.В.Ульяніч