Справа № 355/2210/24
Провадження № 2/355/231/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» Киричук Галини Миколаївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник позивача АТ «Перший Український міжнародний банк» Киричук Г.М. з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 54829 гривень 21 копійок. Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 гривень 40 копійок.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що між АТ «Перший Український міжнародний банк» та відповідачем ОСОБА_1 05 травня 2021 року на підставі кредитного договору №501 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 30000,00 гривень, який пізніше було збільшено до 34000,00 гривень. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09 вересня 2024 року складає 54829 гривень 21 копійок з яких: 31250 гривень 79 копійок-заборгованість за кредитом, 23578 гривень 42 копійок-заборгованість процентами. Умовами сторони позивача на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено право банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Відповідно до пунктів 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «Перший Українській міжнародний банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта шляхом направлення sms-повідомлення на номер мобільного телефону. В sms-повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку передбаченого п.4.2.19.Розділу 11 цього договору клієнт протягом 30 днів календарних повинен звернутися до банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію умов договору вважається підтвердженою. Сторона позивача направила відповідачу письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідача погашена не була.

Представник позивача від АТ «Перший Український міжнародний банк» до судового засідання не з`явився, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримує просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю надав письмові пояснення в яких повідомив суд про невизнання позовних вимог і просив у їх задоволенні відмовити. Обґрунтував свою незгоду з позовними вимогами тим, що на підтвердження заборгованості в нього за кредитним договором стороною позивача було надано розрахунок заборгованості, який не є належним та достатнім доказом для висновку про існування боргу у заявленому позивачем розмірі, оскільки сам розрахунок є внутрішнім документом та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, не містить процентної ставки щоб перевірити правильність нарахування процентів. При цьому послався на постанову Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі №219/1704/17, де вказано, що загальним правилом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову, покладається на позивача. Велика Палата Верховного суду при розгляді справи №342/180/17 у постанові від 03 липня 2019 року зауважила, що розрахунок кредитної заборгованості, не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладених у постанові від 25 травня 2021 року по справі №554/4300/16-ц вбачається , що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.19 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Банківська виписка має статус первинного документу. Розрахунок заборгованості, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є лише похідним від первинної бухгалтерської документації та може містити відомості про господарську операцію. Проте саме банківська виписка за картковими рахунками може бути належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором, що споживач користувався кредитною карткою, ним вносились кошти на погашення заборгованості або ні. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних ,допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Належним доказом на підтвердження факту перерахування кредитних коштів, наявністю заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором є виписка з клієнтського рахунку. Представником позивача до позовної заяви додано виписку за кредитним договором №501 від 05 травня 2021 року за період із 05 травня 2021 року за період із 05 травня 2021 року по 09 вересня 2024 року. У виписці не зазначено номер картки рахунку в деталях операції є декілька операцій списання відсотків за використання кредитного ліміту, та відображається погашення заборгованості. Разом з тим, виписка не містить ні дати укладання договору, за яким надана така виписка, ні розміру встановленого кредитного ліміту, ні доказів видачі кредитних коштів саме в такому розмірі як зазначає позивач у позовній заяві. В заяві на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб зазначено, що 05 травня 2021 року , що йому відкрито рахунок на підставі даної заяви та отримав кредитну картку з певним номером(431414……3828). Разом з тим виписка, що була надана представником позивача до позовної заяви не містить будь-яких доказів того, що вона стосується картки за номером НОМЕР_1 ……3828 чи відкритим рахунком, відкритого на підставі кредитного договору № 501 від 05 травня 2021 року , так у виписці зазначено зовсім інші номери рахунків. Надані матеріали справи не містять відповідних доказів наданих позивачем на підтвердження встановлення кредитних лімітів та видачі суми кредитних коштів йому за кредитним договором 8501 від 05 травня 2021 року у розмірі які зазначає позивач у позовній заяві. Щодо паспорту споживчого кредитування наданого позивачем до позовної заяви він звертає увагу на той факт, що датою його підписання є 05 травня 2021 року та інформація надана в ньому є актуальною та діє до 05 травня 2021 року. Копія заяви №501 на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб зазначено, що 05 травня 2021 року, яка додана до позовної заяви, не може підтверджувати існування відносин між сторонами у справі, так як не містить всіх істотних умов договору: розмір кредитного ліміту, відсутня умова про надання позивачем тієї чи іншої суми, про обов`язок повернення цих коштів відповідачем, відсутні дані про вид договору, реквізити розрахунків, номер платіжної картки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріли справи суд приходить до висновку про можливу відмову у задоволенні заявлених позовних вимог з таких підстав:

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Копію паспорта відповідача з якого слід, що він є громадянином України.(а.с.17-18)

Копію заяви №501 від 05 травня 2021 року на приєднання до комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ОСОБА_1 (а.с.14-15)

Копію паспорта споживчого кредиту з якого слід, що відповідач був ознайомлений про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація а також важливі правові аспекти.(а.с.16)

Судом досліджені Публічна пропозиція АТ «Перший Український міжнародний банк» договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. (а.с.20-49)

З копії письмових вимог(повідомлень) слід, що сторона позивача повідомляла відповідача ОСОБА_1 про повернення кредитних коштів за кредитними договорами.(а.с.50-51)

З копії довідки про збільшення кредитного ліміту слід, що сторона позивача збільшувала ліміт використання кредитних коштів відповідачем ОСОБА_1 05 травня 2021 року на суму 30000,00 гривень, 23 листопада 2021 року на суму 31000,00 гривень,14 грудня 2021 року на суму 32000,00 гривень, 13 січня 2022 року на суму 33000,00 гривень,15 лютого 2022 року на суму 34000,00 гривень, 27 лютого 2022 року на суму 31603,00 гривень, 03 березня 2022 року на 34000,00 гривень.(а.с.55)

З копії розрахунку заборгованості, яку надано стороною позивача відповідач станом на 09 вересня 2024 року має заборгованість перед позивачем на суму 31250 гривень.(а.с.56-58)

Копію виписки з особового рахунку АТ «Перший Український міжнародний банк» стосовно відповідача ОСОБА_1 (а.с.59-66)

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За правилами ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України , що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За ч.1 ст. 526 ЦК України слід, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як слід з ст.536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

За ст.625 ЦК України слід, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України слід, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України слід, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України слід, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Під час аналізу наданих доказів судом встановлено, що заява на приєднання до договору комплексного обслуговування не може підтвердити існування кредитних відносин між сторонами, оскільки вона не містить умов договору а саме розмір кредитного ліміту, умови про надання суми для користування, стороною позивача не вказаний обов`язок, повернення коштів відповідачем, відсутні дані про вид договору, реквізити розрахункових рахунків, номер платіжної картки.

З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 25 травня 2021 року по справі №554/4300/16-ц вбачається, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно з вищезазначеними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

За п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року, передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно п.63 вищезазначеного Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити:1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Банківська виписка має статус первинного документу. Розрахунок заборгованості, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є лише похідним від первинної бухгалтерської документації та може містити відомості про господарську операцію. Проте саме банківська виписка за картковими рахунками може бути належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором, що споживач користувався кредитною карткою, ним вносились кошти на погашення заборгованості або не вносились.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Належним доказом на підтвердження факту перерахування кредитних коштів, наявністю заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором є виписка з клієнтського рахунку. Представником позивача до позовної заяви додано виписку за кредитним договором №501 від 05 травня 2021 року за період із 05 травня 2021 року за період із 05 травня 2021 року по 09 вересня 2024 року. У виписці не зазначено номер картки рахунку в деталях операції є декілька операцій списання відсотків за використання кредитного ліміту, та відображається погашення заборгованості. Разом з тим, виписка не містить ні дати укладання договору, за яким надана така виписка, ні розміру встановленого кредитного ліміту ні доказів видачі кредитних коштів саме в такому розмірі як зазначає позивач у позовній заяві. В заяві на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб зазначено, що 05 травня 2021 року , що йому відкрито рахунок на підставі даної заяви та отримав кредитну картку з певним номером(431414……3828). Разом з тим виписка, що була надана представником позивача до позовної заяви не містить будь-яких доказів того, що вона стосується картки за номером НОМЕР_1 ……3828 чи відкритим рахунком, відкритого на підставі кредитного договору № 501 від 05 травня 2021 року , так у виписці зазначено зовсім інші номери рахунків. Надані матеріали справи не містять відповідних доказів наданих позивачем на підтвердження встановлення кредитних лімітів та видачі суми кредитних коштів йому за кредитним договором №501 від 05 травня 2021 року у розмірі які зазначає позивач у позовній заяві. Стосовно паспорту споживчого кредитування наданого позивачем до позовної заяви слід, що датою підписання є 05 травня 2021 року та інформація надана в ньому є актуальною та діє до 05 травня 2021 року. Матеріали справи не містять відповідних доказів наданих позивачем на підтвердження встановлення кредитних лімітів та видачі суми кредитних коштів з таких підстав в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,4,12,13, 81,89,128,141,223, 229, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.6,205,207,526,625,626,628,638,639, 1048,1050,1052,1054 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви представника позивача Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» Киричук Галини Миколаївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду, шляхом подачі скарги через Баришівський районний суд Київської області.

Повний текст рішення складено 07 квітня 2025 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов