Провадження № 2/554/1750/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Сініцина Е.М.,

за участю секретаря Кувіти М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся позивач - АТ КБ «ПриватБанк» з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 53 136,91 грн. за договором № б/н від 09.04.2021 року, яка складається із 46 248,74 грн. заборгованості за тілом кредиту, 6 888,17 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, посилаючись на те, що між сторонами був укладений кредитний договір, зобов`язання за яким відповідач не виконує, тому станом на 25.08.2024 року, за ним утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути у судовому порядку, а також суму сплаченого судового збору.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03 січня 2025 року цивільну справу за вказаним позовом прийнято до провадження, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику, але з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи.

Представник позивача про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, відзив на позовну заяву не надавав.

Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 09.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, з якими він згоден. Умови та Правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПриватБанку, відповідач зобов`язався виконувати та регулярно з ними ознайомлюватися.

Зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», підписаної 09.04.2021 року ОСОБА_1 , суд не вбачає узгоджений сторонами розмір кредиту (кредитної лінії), тим більше за відсутності інших документів додатків тощо, які встановлювали б визначений сторонами розмір.

Інші документи «Про узгодження посадової інструкції», довіреність представника позивача, Витяг з державного реєстру банків, Витяг зі Статуту АТ КБ «Приватбанк», Виписка з ЄДРПОУ не встановлюють розмір кредитної лінії, не обґрунтовують виникнення права вимоги позивача до відповідача а вказують на цивільну процесуальну дієздатність позивача.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість боржника за вказаним кредитним договором станом на 10 вересня 2024 року складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі: 46 248,74 гривень.

Суд також не визнає даний документ належним доказом заборгованості відповідача, оскільки Анкета-заява була підписана відповідачем 09.04.2021 року, а перша дата операції, що вказана в Розрахунку 01.11.2022 року, що викликає обґрунтовані сумніви щодо відсутності фінансових операцій з часу підписання договору - 09.04.2021 року.

Однак, Розрахунок може підтверджувати розмір заборгованості лише у випадку надання позивачем підтверджуючих доказів перерахування коштів позивачем, отримання коштів та користування коштами відповідачем.

Окрім наведеного, суд критично оцінює надану Виписку за договором, оскільки з її змісту не вбачається, за яким саме договором надано виписку, за відсутності зазначення номеру договору та дати його укладання.

Суд вважає, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постанова Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнті є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Так, в ч.2 та ч.8 ст.83 ЦПК України закріплено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Заява про неможливість надання доказів первинних фінансових документів разом з позовною заявою та їх витребування до суду не надходила, тому суд розглянув справу за наявними в ній доказами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надані належні докази, відсутній в Анкеті-заяві від 09.04.2021 року узгоджений сторонами розмір кредиту (кредитної лінії), відсутні первинні документи, що передбачені ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також наданий Розрахунок суперечить Виписки з особового рахунку.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а позовні вимоги повинні бути доведеними позивачем.

Суд вважає, що позивачем не надані належні докази за якими можливо встановити факт дійсного користування кредитними коштами відповідачем, а також впевнитись в дійсній сумі заборгованості, тому в позові необхідно відмовити.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України, відповідно до якої, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 130, 131, 141, 223, 229, 247, 263, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Е.М. Сініцин.