1Справа № 336/2151/25 2/335/1940/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
11.04.2025 року з Шевченківського районного суду м.Запоріжжя до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.03.2025 року направлено цивільну справу № 336/2151/25 за позовом ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за підсудністю до Орджонікідзевського районного суд м.Запоріжжя.
Ухвала мотивована тим, що відповідно до ст. 27 ч. 1 ЦПК України позиви до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, як вбачається із матеріалів справи, адреса фактичного проживання відповідача: ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , проте відповідно до витягу з територіальної громади м. Запоріжжя адреса реєстрації місця проживання відповідача- АДРЕСА_2 .

Разом із тим, дослідивши матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що справу слід повернути Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з довідки переселенця №2301-, ОСОБА_2 , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Олександрівського району м.Запоріжжя, та відноситься до територіальної юрисдикція Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.

Враховуючи вказане, вважаю, що справа помилково направлена Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя.

Частинами 1 та 2 ст.32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, до якого вона надіслана.

При цьому, слід зазначити, що у даному випадку відсутній спір щодо підсудності справ між судами.

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Враховуючи недопустимість порушення правил підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану цивільну справу, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, вважаю за необхідне повернути справу до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, як помилково направлену Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.31 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, повернути Шевченківському районному суду м.Запоріжжя, як помилково направлену до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14.04.2025 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова