Справа № 445/1592/24
провадження № 2/445/170/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 квітня 2025 року

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М.В.

секретаря судового засідання Назар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 2 000 000,00 грн. та судові витрати.

12.02.2024 року до ОСОБА_1 звернувся Відповідач ОСОБА_2 з проханням позичити йому 2 000 000, 00 (два мільйони гривень 00 коп.) гривень. Враховуючи, що Позивач добре знав Відповідача і на той час в нього була така сума грошей, ОСОБА_1 , погодився позичити йому 2 000 000, 00 (два мільйони гривень 00 коп.) гривень, за умови повернення Позивачу зазначеної вище суми до 12.07.2024 року. Саме на цих умовах і були наданні кошти відповідачу. На підтвердження передачі грошей Відповідач власноруч в присутності одного свідка написав ОСОБА_1 розписку і отримав гроші (копія розписки додається). Все вищенаведене може підтвердити свідок ОСОБА_3 ., яка була присутня під час передачі грошей і написанні розписки. Однак відповідач свої зобов`язання згідно усного договору та вказані в борговій розписці строки не виконав. Позивач неодноразово звертався до нього з вимогою повернути гроші позивачу в усному порядку, однак ОСОБА_2 гроші не повертає. Це змусило ОСОБА_1 , звернутися за захистом порушеного права до суду.

Ухвалою суду 18.07.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі з викликом сторін.

Ухвалою суду 04.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву якою просить справу розглядати у його відсутність, за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що згідно боргової розписки від 12.02.2024 « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Золочівським РВ УМВС України у Львівській області, зареєстрований за адресою, АДРЕСА_1 отримав від ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Франківським РВ ЛНУ УМВС України у Львівській області 12 вересня 2001 року, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , кошти в сумі 2 000 000,00 (два мільйони гривень 00 коп.) 12.02.2024 року (двадцятого лютого дві тисячі двадцять четвертого року) безпроцентно для влісного користування. Зобов`язався повернути грошові кошти у розмірі 2 000 000,00 грн. в строк до 12.07.2024 року (двадцятого липня дві тисячі двадцять четвертого року) включно згідно графіку повернення коштів до 01.06.2024 року 700 000,00 грн. (сімсот тисяч гривень), до 10.06.2024 року 300 000,00 грн. (триста тисяч гривень 00 коп.) до 20.06.2024 року- 400 000,00 грн. (чотириста тисяч гривень 00 коп.) до 01.07.2024 року 600 000,00 грн. (шістсот тисяч гривень 00 коп.). Повернення коштів гарантує наступним майном : AVDI А5, реєстраційний номер НОМЕР_4 , рік випуску 2011, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , власник ОСОБА_5 . Спеціалізований вантажний сідловий тягач DAF XF95480 реєстраційний номер НОМЕР_6 , рік випуску 2007, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , власник ОСОБА_6 . Розписка написана власноручно за адресою АДРЕСА_3 ».

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 369/3340/16-ц, де Верховний Суд зазначив таке.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Таким чином, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046,1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.

Таким чином, дослідивши надану позивачем до суду розписку про передачу коштів, судом встановлено, що ОСОБА_2 були отримані кошти у борг, зміст розписки також підтверджує факт укладення та зміст умов договору, обов`язок повернення коштів, строк позики, тобто між сторонами було укладено договір позики.

Відповідно до ст. 526, 527, 530, 599 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваної суми, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.11.2020 у справі № 154/3443/18, та застосовує суд у даній справі.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, доказів погашення боргу перед позивачем не надав. Таким чином, у судовому засіданні було доведено, що між сторонами був укладений договір позики, позивач позичив відповідачу грошові кошти в сумі 2 000 000,00 грн., відповідач не виконав умови договору щодо повернення позики, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати у розмірі 15 140,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 28, 81, 133,141, 223, 247, 258-260, 263-265, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 борг за розпискою про передачу коштів від 12 лютого 2024 року в сумі 2 000 000 (два мільйони) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 судовий збір в сумі 15 140,00 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом передбачених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 10 квітня 2025 року.

Суддя М.В. Бакаїм