Справа № 127/2-911/2011
Провадження № 22-ц/801/789/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Ковальчук О. В.
УХВАЛА

08 квітня 2025 рокуСправа № 127/2-911/2011м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з

розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів: Панасюка О. С., Шемети Т. М.,

за участі секретаря судового засідання Луцишина О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Ковальчука Олександра Васильовича та судді Шемети Тетяни Миколаївни у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває вищевказана цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , поданою її представником - адвокатом Івачковським В.В., на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, постановлену у цій справі 05 лютого 2025 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 24 лютого 2025 року справу визначено колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Ковальчука О.В., суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.

10 березня 2025 року ухвалою Вінницького апеляційного суду відкрито апеляційне провадження у даній справі.

03 квітня 2025 року ухвалою Вінницького апеляційного суду справу призначено до розгляду в залі судових засідань на 08 квітня 2025 року о 10 год. 10 хв.

07 квітня 2025 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючого судді Ковальчука О.В.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зокрема зазначила, що ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі посилається на постанову Вінницького апеляційного суду по справі № 128/295/21, під час розгляду якої одним із членів колегії був Ковальчук О.В. , натомість у даній справі головуючим суддею (суддею-доповідачем) є також Ковальчук О.В., тому ОСОБА_1 вважає посилання на вказану справу спробою застосувати схему рейдерських дій по захопленню нерухомого майна в умовах воєнного стану.

Враховуючи наведене, заявник не довіряє судді Ковальчуку О.В., у зв`язку із чим і заявляє йому відвід.

Також 07 квітня 2025 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Шемети Т.М., яка мотивована тим, що 15 липня 2021 року суддя Вінницького апеляційного суду Шемета Т.М. нібито саботувала її справу № 127/7906/18, будучи в ній головуючим суддею, не взявши до розгляду документи чоловіка Гапонюк Л.І., не заслухавши аргументи, оскільки, на переконання заявника, суддя мала на руках вже готове рішення на замовлення ОЗО м. Вінниці. У зв`язку із чим, чоловік заявника ОСОБА_5 був вимушений покинути зал судового засідання.

Крім того, заявник зазначає, що Шемета Т.М., будучи суддею цивільної палати Вінницького апеляційного суду, дивним чином, через «незалежний» автоматизований розподіл стала членом колегії кримінальної палати Вінницького апеляційного суду та, на думку Гапонюк Л.І., будучи заангажованою суддею, не побачила цивільно-правові відносини у справі № 127/26894/19.

Враховуючи наведене, заявник не довіряє судді Шеметі Т.М., у зв`язку із чим і заявляє їй відвід та вважає її присутність у колегії у даній справі не випадковою. Крім того, вказує, що нею подана скарга до Вищої ради правосуддя на суддю Шемету Т.М.

Відповідно до положень ч. ч. 2-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Беручи до уваги обставини справи та мотиви заявлених відводів, колегія суддів доходить висновку про безпідставність таких відводів, виходячи з наступного.

Зі змісту ч. 2, 3 ст. 39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37 ЦПК України судді може бути заявлений відвід учасниками справи і такий повинен бути вмотивованим.

За ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, положеннями ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

З підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи (ч. 2 ст. 39 ЦПК України).

При вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, в тому рахунку надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. п. 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини «Газета «Україна-центр» проти України" від 15 липня 2010 року).

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до Закону.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи заяв ОСОБА_1 про відвід суддям Ковальчуку О.В. та Шеметі Т.М. не містять обґрунтованих посилань на те, що саме викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів, натомість заявник, стверджуючи у заявах про відвід зазначених суддів про їх участь у інших справах, взагалі не вказує та не конкретизує яким саме чином це може вплинути на розгляд даної справи, тому такі доводи не можуть визнаватися у розумінні вказаних вище норм права підставами для відводу, а відтак у задоволенні наведених заяв про відвід суддям необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 36-37, 39-40, 368 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід судді Ковальчука Олександра Васильовича та судді Шемети Тетяни Миколаївни у даній цивільній справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили із дня її постановлення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді: О. С. Панасюк

Т. М. Шемета