ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 квітня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 733/1947/24

Головуючий у першій інстанції Овчарик В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/410/25, 22-ц/4823/409/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

із секретарями: Шкарупою Ю.В., Герасименко Ю.О.,-

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач: Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2024 року (проголошено о 16:56, повне судове рішення складено 28 листопада 2024 року) та додаткове рішення цього суду від 05 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого,-

У С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 , діючи у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» (далі по тексту ПрАТ «СТ «Гарантія»), в якому просили стягнути з відповідача:

- на користь ОСОБА_1 26 000 грн страхового відшкодування витрат на поховання потерпілої та спорудження їй надгробного пам`ятника;

- на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , 117 000 грн страхового відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника;

- на користь ОСОБА_3 117 000 грн страхового відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12 грудня 2021 року приблизно о 01-30 год ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та рухаючись на автомобілі «AUDI Q5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою: вул. Коваля, 93 в м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області, здійснив наїзд на ОСОБА_5 , після чого зник з місця події. Від отриманих тілесних ушкоджень 13 грудня 2021 року ОСОБА_5 померла в КНП «Ічнянська міська лікарня». За фактом ДТП внесено матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України до ЄДРДР за №0001284.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу «AUDI Q5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_2 ), була застрахована в ПрАТ «СТ «Гарантія» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР4965235.

Унаслідок загибелі ОСОБА_5 позивачам завдано матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку з чим у них виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача.

Представник позивачів повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся із заявами про виплату страхового відшкодування, проте така виплата здійснена не була.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2024 року задоволено клопотання ПрАТ «СТ «Гарантія», замінено сторону відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ПрАТ «СТ «Гарантія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, а саме ПрАТ «СТ «Гарантія» його правонаступником Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (далі по тексту ПраТ «СГ «ТАС»).

У задоволенні клопотання ПрАТ «СТ «Гарантія» про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ПрАТ «СТ «Гарантія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого відмовлено.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ПрАТ «СГ «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, задоволено повністю.

Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 26 000 грн у рахунок відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника.

Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , 117 000 грн у рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника.

Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_3 117 000 грн у рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника.

Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» у дохід держави 2 600 грн судового збору.

Додатковим рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2024 року клопотання представника позивачів - адвоката Лабика Р.Р. про стягнення судових витрат - задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

В іншій частині клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СГ «ТАС» просить рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2024 року та додаткове рішення цього суду від 05 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Ключові доводи апеляційної скарги щодо рішення суду від 25 листопада 2024 року полягають в наступному:

- судом не надано правової оцінки правомірності дій страховика при відмові у виплаті страхового відшкодування потерпілим особам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

- звернення із повідомленням про ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування потерпілими ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в особі їх представника адвоката Мелех Д.О. через 2 роки після ДТП, суттєві розбіжності у номерних знаках на автомобілі, на якому скоєно ДТП та автомобілі, який був забезпечений полісом обов`язкового страхування, та прізвищем потерпілої у ДТП особи, указаної в ЄРДР, унеможливили якісне та своєчасне розслідування страхового випадку, а відповідно і виплату страхового відшкодування.

Заявник уважає, передчасним і помилковим висновок районного суду, викладений в ухвалі від 04 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні його клопотання про зупинення розгляду справи, про відсутність обставин, які б давали підстави для твердження про те, що наявність нерозглянутої кримінальної справи виключає її розгляд.

Стверджує, що ухвалюючи додаткове рішення районний суд не в повній мірі оцінив надані представником позивача докази, викладені у розрахунку «Детальний опис робіт (наданих послуг) адвокатом адвокатського об`єднання «Автопоміч» на предмет обґрунтованості та пропорційності до предмета спору. Уважає, що представником позивачів навмисно завищено понесені витрати на професійну правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Лабик Р.Р., діючи від імені позивачів, просить апеляційну скаргу ПрАТ «СГ «ТАС» залишити без задоволення, оскаржуване рішення районного суду від 25 листопада 2024 року та додаткове рішення суду від 05 грудня 2024 року - без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги.

Представник позивачів указує, що доводи відповідача підтверджують його бездіяльність у проведенні розслідування обставин страхового випадку, а посилання на те, що матеріалами справи не підтверджено факт та участь в ДТП забезпеченого ним транспортного засобу та наслідки у вигляді смерті потерпілої є намаганням уникнути відповідальності за заявленим страховим випадком.

Зазначає, що потерпілою у кримінальному провадженні №0001284 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані дані повністю збігаються із даними вказаними у свідоцтві про смерть та довідці про причину смерті, тому описки, які визнає сам відповідач, не можуть слугувати підставою для скасування по суті законного рішення суду першої інстанції.

Наголошує, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини, оскільки вона не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування.

Представник позивачів адвокат Лабик Р.Р. просить стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 27 900 грн та на користь ОСОБА_3 20 100 грн судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи апеляційним судом.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга на рішення районного суду від 25 листопада 2024 року підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга на додаткове рішення суду від 05 грудня 2024 року - частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Пунктами 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Щодо оскарження рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2024 року

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «AUDІ Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована на день події у ПрАТ «СК «Гарантія», експлуатацію якого, як джерела підвищеної небезпеки здійснював ОСОБА_4 , внаслідок якої загинула ОСОБА_5 , є страховим випадком, а тому шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується незалежно від вини власника чи володільця джерела підвищеної небезпеки.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що 12.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадженням №0001284 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за наступними обставинами: 12.12.2021, приблизно о 01:30, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем «AUDІ Q5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_2 ), рухаючись у м. Ічня, по вул. Коваля, поблизу буд. 93, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , 1987 р.н., яка отримала тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, перелом кісток тазу, яка ІНФОРМАЦІЯ_4 померла в реанімаційному відділенні КНП «Ічнянська ЦЛ» (том 1, а.с. 44 зворот, 71 зворот).

Станом на час розгляду справи кримінальне провадження №0001284 перебуває у провадженні Ічнянського районного суду Чернігівської області (т. 2 а.с. 27, 28).

Копією свідоцтва про смерть, що видане 14.12.2021 Ічнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького району Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), серії НОМЕР_3 , підтверджується що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , актовий запис № 533 (том 1, а.с. 24 зворот).

У довідці про причину смерті №396 від 14.12.2021 указано, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 через травми органів грудної клітки, живота і тазу (том 1, а.с. 25).

У межах кримінального провадження №0001284 проведено судово-медичну експертизу, висновком експерта №356 КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 13.12.2021 встановлено наступне:

1. При експертизі трупа гр. ОСОБА_5 , 1987 р.н. виявлені наступні тілесні ушкодження: політравма: закрита травма органів грудної клітки, живота та тазу з ушкодженням внутрішніх органів; синці та садна кінцівок.

Враховуючи характер вищевказаних тілесних ушкоджень, останні могли утворитися, в тому числі, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди коли гр. ОСОБА_5 , 1987 р.н. перебувала в якості пішохода.

2. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, за механізмом удару, тертя та тиснення, по давності можуть відповідати 12.12.2021 р. Враховуючи те, що всі описані вище тілесні ушкодження зумовлені комплексом однієї травми в умовах порожньо-транспортної пригоди, оцінка ступеня тяжкості цих ушкоджень проводиться в сукупності. Отже весь описаний вище комплекс тілесних ушкоджень, в сукупності, за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Безпосередньою причиною смерті гр. ОСОБА_5 , 1987 р.н., є травматичний шок, який виник внаслідок вищевказаної травми, що підтверджується нерівномірним кровонаповненням внутрішніх органів, малокрів`ям кори нирок.

3. Враховуючі дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ, трупне заклякання виражене добре в усіх досліджуваних групах м`язів. Трупні плями розміщені по задньо-бокових поверхнях тулуба та кінцівок, добре виражені, фіолетові, при натисканні на них пальцем свого кольору не змінюють, ознаки гниття відсутні, смерть гр. ОСОБА_5 , 1987 р.н., могла настати ІНФОРМАЦІЯ_4 , що не суперечить даним медичної документації 13.12.2021 о 06 год. 35 хв.

4. Всі виявленні тілесні ушкодження на тілі трупа гр. ОСОБА_5 , 1987 р.н., є прижиттєвими.

5. В наданій медичній документації аналіз крові на алкоголь відсутній.

При судово-токсилогічній експертизі крові взятої від трупа гр. ОСОБА_5 , 1987 р.н., виявлений етанол в концентрації 0,45г/л, що стосовно живої людини на момент смерті мав місце незначний вплив алкоголю на організм (том 1, а.с. 20-23).

Померла ОСОБА_5 доводилася дочкою позивачці ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (том 1, а.с. 8 зворот).

Згідно з свідоцтвами про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками останніх є ОСОБА_5 та ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 10, 11- на звороті).

Батько дітей ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 28).

Рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області №23 від 25.01.2022 встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та призначено опікуном останньої ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 26).

Рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області №24 від 25.01.2022 встановлено піклування над неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та призначено піклувальником останнього ОСОБА_1 (а.с. 27).

ОСОБА_1 визнана потерпілою у кримінальному провадженні №0001284 (т.1 а.с. 45).

Копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 підтверджується, що 03.12.2021 за ОСОБА_10 зареєстровано транспортний засіб «AUDІ Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_2 ) (том 1, а.с. 24).

На момент дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 12.12.2021, був чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4965235 щодо забезпечення транспортного засобу «AUDІ Q5», державний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_2 . Договір страхування укладено 15.01.2021 страховиком ПрАТ «СТ «Гарантія», зі строком дії з 16.01.2021 по 15.01.2022. Згідно договору страхова сума на одного потерпілого за шкоду життю і здоров`ю - 260 000 грн, за шкоду заподіяну майну 130 000 грн (т.1 а.с. 31 зворот, 32, 73 зворот).

Установлено, що при перереєстрації автомобіля «AUDІ Q5», державний номерний знак НОМЕР_6 , у зв`язку із зміною власника на ОСОБА_10 , було змінено державний номерний знак автомобіля на НОМЕР_1 .

10.06.2024 між ПрАТ «СТ «Гарантія» (страховик, що передає страховий портфель) та ПрАТ «СГ «ТАС» (страховик-правонаступник) укладено договір про передачу страхового портфеля, предметом якого усі без виключення права та обов`язки за всіма класами страхування (ризикам в межах класу) по всіх договорах страхування, укладених ПрАТ «СТ «Гарантія», та договорах перестрахування, за якими ПрАТ «СТ «Гарантія» виступає перестраховиком (том 1, а.с. 95-100).

18.12.2025 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , звернулися до ПрАТ «СТ «Гарантія» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 12.12.2021 за участі забезпеченого транспортного засобу за полісом ОСЦПВВНТЗ АР4965235, виданим ПрАТ «СТ «Гарантія» (том 1, а.с. 32 зворот).

Цієї ж дати, 18.12.2023 позивачі звернулися до ПрАТ «СТ «Гарантія» з заявами на виплату страхового відшкодування, в яких:

- ОСОБА_3 просив виплатити страхове відшкодування, пов`язане із втратою годувальника (14-18 років) 117 000 грн (том 1, а.с. 33);

- ОСОБА_1 просила виплатити страхове відшкодування, пов`язане із витратами на поховання в розмірі 14 053 грн та страхове відшкодування, пов`язане із витратами на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника 14020 грн (том 1, а.с. 33, 34);

- ОСОБА_1 , діючи в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 просила виплатити страхове відшкодування, пов`язане із втратою годувальна (14-18 років) 117 000 грн (том 1, а.с. 34 зворот).

15.01.2024 та 27.02.2024 на адресу представника ОСОБА_1 адвоката Мехеда Д.О. ПрАТ «СТ «Гарантія» направлялися листи, в яких останнє просило направити наступні документи:

1. Підтвердження відповідності транспортного засобу, який є учасником ДТП, що він є забезпеченим транспортним засобом, який забезпечений полісом в ПрАТ «СТ «Гарантія»;

2. Довідку про склад сім`ї на день смерті ОСОБА_5 ;

3. Інформацію щодо осіб першого рівня споріднення ОСОБА_5 ;

4. Копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття кримінального провадження;

5.Постанову про закриття кримінального провадження або обвинувальний акт у кримінальному провадженні;

6. Постанову суду про притягнення до відповідальності ОСОБА_4 (том 1 а.с. 35, 82, 83).

Листом від 10.04.2024 ПрАТ «СТ «Гарантія» повідомило представника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адвоката Мехеда Д.О., що по даній страховій справі прийнято рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (т.1 а.с. 35 зворот, 84).

Довідкою №251 від 17.12.2021 Бількачівського старостинського округу Ічнянської міської ради Чернігівської області підтверджується, що ОСОБА_1 проводила похорони своєї дочки ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 1, а.с. 28 зворот).

На підтвердження понесених витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника ОСОБА_1 надано копії товарних чеків від 13.12.2021 на суми 3 700 грн, 7 060 грн, 3 293 грн та від 31.07.2022 на суму 14 020 грн (том 1, а.с. 29-31).

Як убачається з копій розписок ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_4 у рахунок моральної шкоди, завданої загибеллю ОСОБА_5 , 250 000 грн (т.1 а.с. 36-38, 41 зворот).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

У статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону).

Згідно з пунктом 23.1 статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є, зокрема, шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 вказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як слідує з правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом №1961-VI порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

За умовами пунктів 27.2, 27.4, 27.5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами.

Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть.

Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду

Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Особам, визначеним у частині першій цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував (частина друга статті 1200 ЦК України).

Частиною першою статті 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

Отже, з огляду на вищевикладене, шкода, завдана смертю потерпілого, підлягає відшкодуванню страховиком на підставі пункту 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах ліміту страхового відшкодування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 357/12106/20 (провадження № 61-20514св21).

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №3470 від 29 грудня 2015 року, чинним на час виникнення спірних правовідносин, встановлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням, зокрема за шкоду заподіяну майну потерпілих в розмірі 100 000,00 грн на одного потерпілого, а за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 200 000,00 грн на одного потерпілого.

Установивши, що внаслідок ДТП 12.12.2021, яка є страховим випадком, за участі застрахованого в ПрАТ «СК Гарантія», правонаступником якого є ПрАТ «СГ «ТАС», транспортного засобу «AUDI Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , загинула ОСОБА_5 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів страхового відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, а також шкоди, пов`язаної з втратою годувальника.

Колегія суддів уважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що судом не надано правової оцінки правомірності дій страховика при відмові у виплаті страхового відшкодування потерпілим особам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Як вбачається із листа ПрАТ «СТ «Гарантія» №345/24 від 10.04.2024, відповідач прийняв рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування у зв`язку із неотриманням відповідей від компетентних державних органів та від позивачів щодо ДТП та потерпілих осіб із посиланням на пп. 37.1.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так , відповідно до пп. 37.1.3. Закону підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

При цьому пп. 33-1.2. Закону передбачено, що на підставі письмового запиту страховика або МТСБУ відповідний підрозділ Національної поліції зобов`язаний надати йому довідку про дорожньо-транспортну пригоду, форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством внутрішніх справ України; заклад охорони здоров`я - довідку про тимчасову втрату працездатності (лікування), форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством охорони здоров`я України, відомості про діагноз, лікування та прогноз хвороби потерпілого, висновки судово-медичної експертизи, а також іншу інформацію, необхідну для вирішення питання щодо здійснення страхового відшкодування або регламентної виплати; медико-соціальна експертна комісія - документи, що підтверджують ступінь втрати професійної чи загальної працездатності потерпілого; суди та правоохоронні органи - копії наявних документів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, розміру заподіяної та відшкодованої шкоди.

При зверненні 18.12.2023 до відповідача із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду представник позивачів вказав дані учасників ДТП, транспортного засобу, номер полісу ОСЦПВВНТЗ, додав витяг з Централізованої бази даних МТСБУ щодо страхового полісу АР4965235, в якому вказаний VIN - номер транспортного засобу.

Однак матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження того, що відповідачем вживалось заходів, зокрема шляхом направлення запитів до компетентних органів для з`ясування обставин ДТП.

У зв`язку із вищезазначеним прийняте страховою компанією рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування потерпілим особам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є передчасним та неправомірним.

Не є підставою для відмови у задоволенні позову посилання заявника на те, що повідомлення про ДТП та заяви про виплату страхового відшкодування від потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_3 подані через 2 роки після ДТП, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди

Позивачами ставиться питання про відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, а також шкоди, пов`язаної із втратою годувальника внаслідок загибелі ОСОБА_5 , що в силу приписів статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є шкодою, пов`язаною зі смертю потерпілої.

Дорожньо-транспортна пригода сталася 12.12.2021, з повідомленням про ДТП та заявами про виплату страхового відшкодування представник позивачів адвокат Мехед Д.О. до ПрАТ «СК «Гарантія» звернувся 18.12.2023, а з позовом до суду 03.09.2024 тобто в межах трьох років, як і передбачено Законом.

Доводи заявника щодо наявності розбіжностей у номерних знаках на автомобілі, на якому скоєно ДТП та автомобілі, який був забезпечений полісом обов`язкового страхування, та прізвищем потерпілої у ДТП особи, указаної в ЄРДР, носять характер надмірного формалізму.

Як вбачається з полісу №АР/4965235 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «AUDІ Q5», державний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_2 .

У витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження №0001284 зазначено, що ДТП 12.12.2021, сталася за участі водія ОСОБА_4 , який керував автомобілем «AUDІ Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 , (VIN: НОМЕР_2 ).

Із вищевказаного вбачається, що VIN-код транспортного засобу, зазначеному у полісі №АР/4965235 та транспортного засобу, на якому скоєно ДТП, збігаються. VIN-код це ідентифікаційний номер транспортного засобу, його унікальний серійний номер, що застосовується в автомобільній промисловості для індивідуального розпізнавання кожного механічного транспортного засобу.

При цьому, ПрАТ «СК «Гарантія» у відзиві на позовну заяву від 20.09.2024 за №777/24 (т.1 а.с. 77-80) зазначало, що згідно відповіді начальника територіального сервісного центру МВС №7441, автомобіль «AUDІ Q5» було перереєстровано та змінено державний номерний знак з НОМЕР_6 на НОМЕР_1 у зв`язку із зміною власника.

Щодо розбіжностей у зазначенні прізвища потерпілої у ДТП особи, указаної у витягу з ЄРДР, то у витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження №0001284, який міститься у т. 1 на а.с. 71 (зворот), пішоходом, на якого здійснено наїзд, вказано ОСОБА_7 . При цьому, матеріалами цивільної справи, а саме свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 , серії НОМЕР_3 , довідкою про причину смерті №396 від 14.12.2021 ОСОБА_5 , висновком експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» №356 від 13.12.2021, проведеного у кримінальному провадженні №0001284, визнанням потерпілою у кримінальному провадженні №0001284 матері загиблої ОСОБА_5 ОСОБА_1 підтверджується, що потерпілою особою у ДТП, що мала місце 12.12.2021 є ОСОБА_5 .

Ураховуючи вищевикладене, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу ПрАТ «СТ «ТАС» на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25.11.2024 слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Щодо ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2024 року в частині відмови у задоволенні клопотання ПрАТ «СК «Гарантія» про зупинення провадження у справі

04.10.2024 ПрАТ «СК «Гарантія» звернулось до суду з клопотанням про зупинення провадження у цивільній справі до вирішення справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , посилаючись на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до ухвалення рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний із встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 251 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 6 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи містяться у Постановах Верховного Суду у справі №308/5006/16-ц від 27.02.2019 та у справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №357/10397/19 (провадження №61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Предметом розгляду даної цивільної справи є відшкодування шкоди, заподіяної смертю, в результаті дії забезпеченого джерела підвищеної небезпеки.

Суд першої інстанції правильно виснував, що за практикою Верховного Суду цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, настає без вини її заподіювача. Відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу та закриття кримінального провадження стосовно нього не звільняє від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим. При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду у кримінальному провадженні.

Таким чином, районний суд обґрунтовано констатував, що відсутні обставин, які б давали підстави для висновку про те, що наявність нерозглянутої кримінальної справи, виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно вирішити спір про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого.

Неправильне зазначення в ухвалі прізвища та по батькові потерпілої не свідчить про помилковість ухвали, вказані недоліки можуть бути усунені шляхом виправлення описки.

Щодо додаткового рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2024 року

27.11.2024 через підсистему «Електронний суд» представник позивачів адвокат Лабик Р.Р. звернувся до суду з клопотанням про стягнення судових витрат, в якому просив стягнути з ПАТ «СГ «ТАС»:

- на користь ОСОБА_1 42 900 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачем;

- на користь ОСОБА_3 35 100 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачем.

Клопотання обґрунтовував тим, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним як складності справи, так і обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги визначено за домовленістю сторін з урахуванням значення цієї справи для позивачів.

04.12.2024 ПрАТ «СГ «ТАС» подало до суду заяву, в якій просило відмовити представнику позивачів у стягненні з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заява обґрунтована тим, що з метою відшкодування з відповідача на користь позивачів понесених витрат на професійну правничу допомогу у клопотанні і додатку до нього, опису виконаних робіт безпідставно завищено як вартість виконаних робіт, так і витрати робочого часу представника позивачів з метою зрівняння договірної суми коштів, які повинні сплатити позивачі їх представнику за надану правничу допомогу.

Відповідач зазначав, що заявлені витрати не є співмірними як зі складністю справи, ціною позову, так і з обсягом виконаних робіт та ціною години робочого часу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30.09.2009 № 23-рп/2009, в якому зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 268).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Як зазначалось вище, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представництво інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у суді першої інстанції здійснював адвокат Лабик Р.Р. відповідно до ордеру на надання правничої допомоги серії АІ №1678797, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги № Ж1201 від 07.12.2023 (том 1, а.с. 14) та відповідно до ордеру на надання правничої допомоги серії АІ №1678797, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги № Ж1202 від 07.12.2023 (том 1, а.с. 14).

З витягу з Єдиного реєстру адвокатів України вбачається, що адвокат Лабик Р.Р. перебуває у трудових відносинах з АО «Адвокатське об`єднання «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» (том 1, а.с. 169).

07.12.2023 між ОСОБА_1 (клієнт) та АО «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» (Адвокатське об`єднання) укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №Ж1201 (том 1, а.с. 48 зворот 51, 162-163).

Цієї ж дати, 07.12.2023 між ОСОБА_3 (клієнт) та АО «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» (Адвокатське об`єднання) укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №Ж1202 (том 1, а.с. 51зворот 54, 165-166).

Зміст договорів №Ж1201 та №Ж1202 є ідентичним.

Згідно з п. 2.1. договорів Адвокатське об`єднання зобов`язується:,

2.1.1 Надавати клієнту правову допомогу зі стягнення грошової компенсації за спричинену йому шкоду виключно за подією, що зазначена в предметі цього договору шляхом:

2.1.1.1. аналізу справи на предмет перспективності стягнення;

2.1.1.2. усних консультацій;

2.1.1.3. збору необхідних документів та інформації;

2.1.1.4. надання правової допомоги (іншого комплексу послуг та заходів), спрямованої на досудове стягнення грошової компенсації за спричинену матеріальну та моральну шкоду внаслідок події, що зазначена в предметі цього договору;

2.1.1.5. надання правової допомоги (іншого комплексу послуг та заходів), спрямованої на судове стягнення грошової компенсації за спричинену матеріальну та моральну шкоду внаслідок події, що зазначена в предметі цього договору;

2.1.1.6. надання правової допомоги на стадії примусового стягнення грошової компенсації з відповідальних осіб, в тому числі супровід дій державної виконавчої служби та/або приватних виконавців;

2.1.1.7. надання правової допомоги в кримінальному провадженні;

2.1.1.8. надання правової допомоги в окремому провадженні;

2.1.2. Інформувати клієнта на його вимогу про стан справи;

2.1.3. У разі отримання від клієнта оригіналу документів, окрім товарних та фіскальних чеків, повернути їх клієнту на першу письмову вимогу;

2.1.4. Добросовісно виконувати взяті на себе зобов`язання та при виконанні своїх обов`язків керуватися виключно законодавством України і цим договором;

2.1.5. Дії передбачені в п.п. 2.1.1.1. 2.1.1.8. вчиняти адвокатським об`єднанням на свій розсуд або за попереднім погодженням з клієнтом, враховуючи особливості справи, що не є порушенням умов договору;

2.1.6. Передавати проекти документів лише уповноваженим представникам клієнта або безпосередньо клієнту.

Згідно з п.п. 2.2. договорів Адвокатське об`єднання має право, зокрема:

- представляти інтереси клієнта в цивільному, господарському, адміністративному, кримінальному судочинстві в судах всіх інстанцій з правом підпису всіх документів, в тому числі заяв по суті справи, заяв з процесуальних питань, клопотань, заперечень, пояснень, відзивів, апеляційних, касаційних скарг, адвокатських запитів, мирової угоди, відмови від позову, а також інших документів пов`язаних з наданням професійної правничої (правової) допомоги, визначеної цим договором;

- на складання, підписання та подання від свого або від імені клієнта документів, заяв на виплату страхового відшкодування, повідомлень про ДТП, будь-яких інших заяв та/або документів, що стосуються виплати страхового відшкодування/регламентної виплати;

- залучати адвокатів, адвокатського об`єднання чи адвокатського бюро про надання професійної правничої (правової) допомоги клієнту;

- здійснювати фіксацію у будь-який спосіб, який не суперечить законодавству України.

Пунктом 4.1. договорів передбачено, що об`єм та вартість послуг Адвокатського об`єднання та порядок їх сплати передбачено в додатку (додатках) до цього договору, що є його невід`ємними частинами.

У матеріалах справи містяться додатки №1 до договорів про надання професійної правничої (правової) допомоги №Ж1201 та №Ж1202, щодо об`єму та вартості послуг Адвокатського об`єднання, які є аналогічними за змістом (том 1, а.с. 164, 167).

За п. 1 додатків №1 вартість послуг Адвокатського об`єднання по стягненні в користь клієнта грошової компенсації за спричинену клієнту шкоду становить суму, що розраховується у % (відсотках) від фактично стягнутої на користь клієнта суми грошової компенсації за спричинену шкоду.

У п.п. 1.2. додатків №1 визначено % розмір для розрахунку вартості послуг за стягнення грошової компенсації з Страхової компанії / Моторного (транспортного) страхового бюро України за спричинену шкоду життю людей - 30% .

Пунктом 3 додатків №1 визначено, що послуга вважається наданою в повному обсязі, якщо сторонами підписано акт виконаних робіт або якщо після надсилання акту виконаних робіт однією стороною іншій, протягом 5-ти календарних днів не було надіслано претензію, щодо об`єму та якості виконаної роботи.

З детального опису робіт (наданих послуг) виконаних для надання професійної правничої допомоги на виконання умов договорів про надання професійної (правової) правничої допомоги №Ж1201 від 17.12.2023, укладеного з ОСОБА_1 , та №Ж1202 від 17.12.2023, укладеного з ОСОБА_11 адвокат Адвокатського об`єднання надав наступні роботи (послуги):

1. Консультація клієнтів щодо порядку, строків та розміру відшкодування, який можливо отримати вартість однієї години складає 3 000 грн, кількість годин 1;

2. Підготовчі дії спрямовані на подання позовної заяви в суд - вартість однієї години складає 3 000 грн, кількість годин 3:

- з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказують клієнти, та якими доказами вони підтверджуються;

- з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

- визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин;

- визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду;

- збір необхідних доказів для підтвердження позовних вимог;

- аналіз судової практики;

- подання адвокатських запитів про витребування доказів.

3. Підготовка та подання позовної заяви в суд - вартість однієї години складає 3 000 грн, кількість годин 4:

- визначення підсудності розгляду позовної заяви;

- визначення складу учасників судового процесу;

- розрахунок ціни позову та складення обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються;

- складення розрахунку судових витрат, які були понесені;

- написання позовної заяви з обґрунтуванням позовних вимог та доказів на підтвердження позовних вимог;

- подання позовної заяви в суд в системі «Електронний суд».

4. Судовий розгляд справи - вартість однієї години складає 3 000 грн, кількість годин 3:

- участь в судовому засіданні 04.11.2024 (1 год);

- підготовки та подання в суд клопотання про стягнення судових витрат від 27.11.2024 (2 год).

Загальна кількість витраченого часу на надання правничої допомоги клієнтам складає 11 годин, відповідно погоджена вартість наданих послуг становить 78 000 грн, що дорівнює 30% від стягнутої суми страхового відшкодування для обох позивачів (том 1, а.с. 161).

Так при розгляді даної справи в суді першої інстанції адвокат Лабик Р.Р. брав участь в одному судовому засіданні 04.11.2024, тривалість якого складала 01 годину 16 хвилин, що підтверджується протоколом судового засідання (том 1, а.с. 122-124).

Крім того, адвокат Лабик Р.Р. разом з позовною заявою подавав до суду:

- заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (том 1, а.с. 15);

- заяву на продовження строку надання доказів сплати судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги (том 1, а.с. 16);

- клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника (том 1, а.с. 17);

- клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (том 1, а.с. 18);

25.11.2024 адвокатом подано клопотання про розгляд справи за відсутністі сторони (том 1, а.с. 136).

Ухвалюючи додаткове рішення районний суд виходив з того, що вартість виконаних представником позивачів робіт є завищеною, враховуючи, що по справі фактично фігурують два позивачі, з якими укладені договори про правничу допомогу, при цьому останнім надавались однакові послуги, що є підставою для зменшення їх вартості, та дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування позивачам витрат на професійну правничу допомогу у розмірі по 15 000 грн кожному.

З висновком суду першої інстанції про те, що вартість виконаних представником позивачів робіт є завищеною, апеляційний суд погоджується, однак вважає за необхідне зменшити визначену судом до відшкодування позивачам суму витрат на професійну правничу допомогу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Отже, аналізуючи обсяг правової допомоги адвоката Лабика Р.Р. у суді першої інстанції та надані на його підтвердження належні, допустимі та достатні докази, у законодавчо встановлений спосіб, зважаючи на заяву відповідача про неспівмірність заявлених позивачем витрат на правову допомогу, з урахуванням фактичних обставин справи, а також враховуючи критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне зменшити стягнуті з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу з 15 000 грн до 7 000 грн на користь кожного з позивачів.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів адвокат Лабик Р.Р. просить стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 27 900 грн та на користь ОСОБА_3 20 100 грн судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи апеляційним судом.

Представництво інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції адвокат Лабик Р.Р. здійснював відповідно до ордеру на надання правничої допомоги серії АІ №1678797, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги № Ж1201 від 07.12.2023 (том 1, а.с. 171) та відповідно до ордеру на надання правничої допомоги серії АІ №1678797, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги №Ж1202 від 07.12.2023 (том 1, а.с. 172). Зміст договорів викладений вище.

З детального опису робіт (наданих послуг) виконаних для надання професійної правничої допомоги на виконання умов договорів про надання професійної (правової) правничої допомоги №Ж1201 від 17.12.2023, укладеного з ОСОБА_1 , та №Ж1202 від 17.12.2023, укладеного з ОСОБА_11 адвокат Адвокатського об`єднання надав наступні роботи (послуги):

1. Консультація клієнта щодо порядку, строків та можливих наслідків розгляду апеляційної скарги апеляційним судом вартість однієї години складає 3 000 грн, кількість годин 1;

2. Підготовчі дії спрямовані на подання відзиву на апеляційну скаргу в суд вартість однієї години складає 3 000 грн, кількість годин 2:

- з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказує апелянт у своїй апеляційній скарзі, та якими доказами вони підтверджуються;

- з`ясування наявності неправильного визначення апелянтом правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з урахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, аналіз правових позицій Верховного Суду по аналогічним спорах.

3. Підготовка та подання в суд відзиву на апеляційну скаргу вартість однієї години складає 3 000 грн, кількість годин 3:

- складання розрахунку судових витрат, які були понесені та які планує понести клієнт під час розгляду справи в апеляційному суді;

- написання відзиву на апеляційну скаргу з обґрунтуванням незаконності та необґрунтованості апеляційної скарги;

- копіювання відзиву на апеляційну скаргу та всіх документів, що до нього додаються, відповідно до кількості учасників справи;

- надсилання відзиву на апеляційну скаргу з доданими до неї документами в суд та сторонам у справі.

4. Судовий розгляд справи вартість однієї години складає 3 000 грн, кількість годин 2:

- участь в судових засіданнях (1 год);

- подання клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (1 год).

Загальна кількість витраченого часу на надання правничої допомоги клієнтам становить 8 годин, відповідно погоджена вартість наданих послуг становить 48 000 грн, що дорівнює різницю між розміром гонорару встановленого договором та розміром судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача згідно додаткового рішення суду (78 000 30 000 = 48 000 грн), який пропорційно ділиться між клієнтами (том 2, а.с. 17).

При розгляді даної справи у суді апеляційної інстанції адвокат Лабик Р.Р. у судових засіданнях участі не брав, ним складено відзив на апеляційну скаргу на 7-ми аркушах (том 2, а.с. 8-15), складено та надіслано клопотання про розгляд справи за відсутності сторони від 09.04.2025.

Як вбачається з матеріалів справи, правова позиція ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору судом першої та апеляційної інстанції, а адвокат Лабик Р.Р. надавав правову допомогу позивачам в обох інстанціях, тому, відповідно був обізнаний у справі з усіма деталями, що з неї випливають. При розгляді справи в суді апеляційної інстанції участі в судових засіданнях адвокат не брав, лише склав відзив на апеляційну скаргу та клопотання про розгляд справи за відсутності сторони.

Заявлені до відшкодування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, на переконання апеляційного суду, є явно завищеними та неспівмірними. Оцінивши їх необхідність колегія суддів прийшла до висновку про зменшення заявленої суми.

З урахуванням обсягу наданої адвокатом Лабиком Р.Р. правової допомоги в суді апеляційної інстанції, керуючись, у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість, пропорційність до предмета спору, розумність, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 3 500 грн та на користь ОСОБА_3 3 500 грн судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 375, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - задовольнити частково.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2024 року залишити без змін.

Додаткове рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2024 року в частині визначених до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» витрат на професійну правничу допомогу змінити, зменшивши:

суму стягнутих з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу з 15 000 грн до 7 000 грн;

суму стягнутих з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу з 15 000 грн до 7 000 грн.

В іншій частині додаткове рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2024 року - залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 3 500 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Стягнути Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 3 500 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2025 року.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко