ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 679/920/24

Провадження № 22-з/820/75/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у справі запозовом Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» до ОСОБА_1 про знесення самочинно побудованого нерухомого майна, з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03 лютого 2025 року, суддя Стасюк Р.М.,

встановив:

В провадженні Хмельницького апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03 лютого 2025 року у справі за позовом АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» до ОСОБА_1 про знесення самочинно побудованого нерухомого майна.

02 квітня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Крутень І.В. до апеляційного суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_1 та складається з виробничої бази у складі будівлі виробничого корпусу, загальною площею 323,2 кв.м. (незавершена будівництвом) та будівлі гаражного боксу загальною площею 728 кв.м. (незавершена будівництвом), яке знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Нетішин, «Будівельний двір ХАЕС»; до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вищезазначеного майна.

В обґрунтування заяви зазначив, що 26 березня 2025 року представниками позивача було завдано збитків вказаному у заяві майну, яке на праві приватної власності належить йому, у зв`язку з чим він звернувся до Відділу поліцейської діяльності №1 (м. Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінального провадження, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Таким чином, незважаючи на судові рішення, які підтвердили безпідставність позовних вимог АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» до нього щодо спірного майна, позивачем вчиняються активні дії, спрямовані на порушення його права на мирне володіння власним майном.

Зазначив, що метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів його, як відповідача у справі, проти незаконних дій позивача, який може знищити або знецінити належне йому на праві власності майно.

Ознайомившись із заявою та матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі №331/1255/17 (провадження №61-11180св18) зазначено, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Охорона матеріально-правових інтересів відповідача, про забезпечення яких просив останній при поданні заяви, не відповідає змісту та меті інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному законі.

Враховуючи, що вжиття заходів забезпечення позову має на меті забезпечити охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, а також те, що із заявою про забезпечення позову звернулась особа, яка не є позивачем у даній справі, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» до ОСОБА_1 про знесення самочинно побудованого нерухомого майна, відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова