ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4181/24 Номер провадження 22-ц/814/2376/25Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

07 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі судді Пилипчук Л.І., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої в її інтересах представником - адвокатом Назаренко Іриною Сергіївною, на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 24 лютого 2025 року та додаткове рішення цього ж суду від 12 березня 2025 року, постановлені у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 24.02.2025 позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 09.07.2020 у розмірі 689 769,59 грн., 3% річних за період із 15.07.2020 по16.04.2024 у розмірі 77 740,55 грн., а також судовий збір у розмірі 7675,02 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12.03.2025 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Відповідачка, в інтересах якої діє представник - адвокат Назаренко І.С., оскаржила указані судові рішення в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду.

Законом України від 03.10.2017 №2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України, який набрав чинності 15.12.2017.

Статтею 355 ЦПК України встановлено, що апеляційні скарги подаються безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.3 пункту 15 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15.12.2017, розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з підпунктом 15.5 пунктом 9 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Протилежне тлумачення норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України) матиме наслідком порушення судами статті 6 Конвенції ЄСПЛ в контексті «права на справедливий суд».

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №514/134/17, відсутність на даний час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди учасникам провадження та апеляційному суду в поданні та прийнятті апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

Проте, за відсутності справи у Полтавському апеляційному суді до початку функціонування ЄСІТС не можливо вирішити питання про відкриття провадження у справі у передбаченому статтями 357-359 ЦПК України порядку.

За таких обставин указана справа підлягає витребуванню із Автозаводського районного суду м.Кременчука для вирішення питання відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником - адвокатом Назаренко І.С., на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 24.02.2025 та додаткове рішення цього ж суду від 12.03.2025.

Питання відкриття апеляційного провадження у справі буде вирішуватися після надходження цивільної справи до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтею 355 ЦПК України, статтею 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,

у х в а л и в:

Витребувати із Автозаводського районного суду м.Полтави () цивільну справу №524/4181/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, для вирішення питання відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником - адвокатом Назаренко Іриною Сергіївною, на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 24 лютого 2025 року та додаткове рішення цього ж суду від 12 березня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.І. Пилипчук