ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/143/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» звернулось до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва у справі 753/16841/15, за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована наступним.

24.03.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.12.2019 р. замінено стягувача у справі, ПАТ КБ «Правекс-Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», назву якого змінено на ТОВ «Він Фінанс». Вказує, що виконавчий лист від ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не передавався, оригінал виконавчого листа було втрачено, у зв`язку із чим, строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання було пропущено.

В судове засідання представник заявника не з`явився, в заяві просив проводити судове засідання за відсутності представника заявника.

В судове засідання боржник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, проте їх його не є перешкодою для вирішення даного питання.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.12.2015 року у цивільній справі у справі № 753/16841/15 позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованість за Кредитним договором № 669-029/08Р від 04.08.2008 року у розмірі 15 769 доларів США 85 центів, з яких: 8 234 доларів США 73 центів - заборгованість по кредиту; 2 509 доларів США 77 центів - відсотки за користування кредитом; 119 653 грн. 58 коп. - пеня. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» судовий збір у розмірі 3 320 грн. 94 коп.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вищевказаного судового рішення, Дарницьким районним судом м. Києва 11.01.2016 було видано виконавчий лист № 753/16841/15.

Відповідно до листа-відповіді Дарницького ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 17.12.2024 р., на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №753/16841/15-ц від 11.01.2016 р. виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Правекс-Банк» заборгованості за кредитним договором № 669-029/08Р від 04.08.2008 р. у розмірі 15 769,85 доларів США та пені у розмірі 119 653,58 грн. 04.02.2016 р. державним виконавцем Бабковою Т.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 24.03.2017 р. державним виконавцем Пацуріною О.В. на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та було направлено виконавчий документ з відміткою рекомендованим листом на адресу стягувача. Надати більш детальну інформацію з приводу вищевказаного виконавчого провадження не виявляється можливим, оскільки виконавче провадження знищено.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.12.2019 р. замінено стягувача у вказаній цивільній справі - публічне акціонерне товариство Комерційоний банк «Правекс - Банк» на його правонаступника - товариство з обмежувальною відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Відповідно до протоколу №1706 від 25.07.2024 загальних зборів товариство з обмежувальною відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», змінено найменування товариства на товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс».

В заяві заявник послався на втрату виконавчого листа у праві №753/16841/15, оскільки виконавчий лист від ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», найменування якого змінено на ТОВ «Він Фінанс», не передавався, що призвело до пропущеннястроку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами 1 , 2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п.п.17.4) п.п.17 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Разом з тим, за правилами частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12.

Проте, в матеріалах справи відсутнє рекомендоване повідомлення про вручення надісланого стягувачу 24.03.2017 року Дарницьким ВДВС у м. Києві поштового відправлення з виконавчим листом № 753/16841/15, виданого 11.01.2016 Дарницьким районним судом м. Києва.

На момент видачі виконавчого листа - січень 2016 рік діяла норма ЗУ "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року, відповідно до якої строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становив 1 рік з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Вищевказане виконавче провадження стосовно стягнення з боржника заборгованості було відкрито 04.02.2016 р.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

В пункті 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016 визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Разом з тим, згідно з частиною п`ятою статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу), Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність або неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали заяви, суд надав оцінку поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів та вважає, що заявником, доведено поважність причин такого пропуску .

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно якої неможливо допускати, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій із сторін суд приходить до висновку про задоволення заяви ТОВ «Він Фінанс» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 433 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» () строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа виданого Дарницьким районним судом м. Києва по цивільній справі № 753/16841/15 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 753/16841/15 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА