Справа № 509/7401/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року. Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.03.2025 р. по цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖК Люстдорф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків, -

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.03.2025 р., ухваленому у даній справі, позов ОК «ЖК «Люстдорф» задоволений ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОК «ЖК «Люстдорф» заборгованість по щомісячним членським внескам у розмірі 40800 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

20.03.2025 р. відповідач ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольського райсуду Одеської області з заявою про перегляд заочного рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.03.2025 р., в якій просив суд, скасувати його та призначити справу до розгляду в загальному чи спрощеному порядку, посилаючись на його неналежне сповіщення про дату, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, а тому належним чином не сповіщався про розгляд даної справи за адресою своєї реєстрації та проживання, тому, ухвалу суду та копію позову з додатками не отримував, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою листоноші «відсутній за вказаною адресою». Посилається на відсутність фактів на підтвердження позовних вимог, сума боргу по членських внесках базується на припущеннях позивачів, у рішенні суду не вказаний період нарахування боргу, відсутні посилання на рішення загальних зборів членів ОК «ЖК «Люстдорф» про визначення тарифу членських внесків.

З вказаних підстав, відповідач вважає, що був позбавлений процесуальної можливості на подачу відзиву на позов, заяв та клопотань про витребування та надання своїх доказів по справі, а також, реалізацію свого процесуального права, закріпленого нормами ЦПК України, будучи незгодним з позовом.

В судове засідання відповідач не з?явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду його заяви про перегляд заочного рішення особисто під підпис, причини неявки не повідомив, надіславши на електронну адресу суду заяву про проведення судового засідання без його участі разом з відзивом на позов (а.с. 126,140-143).

Представник позивачів адвокат Федяєв С.В. в судове засідання не з?явився, про дату, час та місце розгляду заяви ОСОБА_1 повідомлявся належним чином, телефонограмою, надіславши на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій заперечував проти скасування заочного рішення суду, посилаючись на відсутність будь-яких документальних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, які не надані відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення суду, та які могли б привести до ухвалення судом протилежного заочному рішенню повністю, частково або до його зміни (а.с. 129,136-139).

Дослідивши матеріали зазначеної цивільної справи, заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 284 ЦПК України - заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ст. 285 ЦПК України - заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі. У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: найменування суду, який ухвалив заочне рішення; ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв`язку; обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; клопотання про перегляд заочного рішення; перелік доданих до заяви матеріалів. Заява про перегляд заочного рішення підписується особою, яка її подає. До заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів. До заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

До заяви про перегляд заочного рішення - додаються докази, на які посилається заявник.

Частини 1,4 статті 287 ЦПК України передбачають, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Стаття 288 ЦПК України передбачає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ, рішення якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ» від 23.02.2006 р. № 3477-IV є джерелом права в Україні, неодноразово вказував, зокрема у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство прав спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принцип остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін немає права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами, з огляду на те, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип «res judicata», коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99), «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Суд встановив, що заочним рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.03.2025 р., ухваленому у даній справі, позов ОК «ЖК «Люстдорф» задоволений ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОК «ЖК «Люстдорф» заборгованість по щомісячним членським внескам у розмірі 40800 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 97-100).

Суд звертає увагу на ухвалу суду від 07.01.2025 р., якою були прийняті матеріали справи до провадження з відкриттям провадження з проведенням розгляду позову за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а тому твердження відповідача ОСОБА_1 у його заяві про перегляд заочного рішення стосовно поважності його неявки в судове засідання і неналежного повідомленні про дату, час та місце розгляду справи не заслуговують на увагу та судом не приймаються.

В описовій частині рішення судом було вказано про те, що відповідач у 15-ти денний строк з дня вручення даної ухвали та матеріалів позову з додатками в порядку ст. 178 ЦПК України, відзиву на позов, письмових пояснень, заперечень чи зустрічного позову не надав, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Відповідно до поштового повідомлення, яке направлялось разом з ухвалою суду та позовною зааявою на адресу реєстрації відповідача згідно довідки ВАДР ГУДМС України в Одеській області від 30.12.2024 р., згідно якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованим за адресою : АДРЕСА_1 і повернулося до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою».

У зв?язку з чим, судом не приймаються до уваги посилання ОСОБА_1 на його неналежне сповіщення суом про надходження до суду вказаного позову і неотримання ним копії позову разом з ухвалою про відкриття провадження по справі, які згідно із Законом направлялись судом на адресу місця реєстрації відповідача, вказаної у довідці ВАДР ГУДМС України в Одеській області і повернулися до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», беручи до уваги Постанову КЦС ВС від 10.05.2023 р. № 755/17944/18 (61-185св23), відповідно до якої - довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв?язку «відсутній за вказаною адресою» - вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, так як зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки, а також враховуючи, що на території обслуговування ОК «ЖК «Люстдорф» за адресою : АДРЕСА_2 знаходиться земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 на праві власності без житлового будинку.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 - направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.10.2017 р. у справі «Віктор Назаренко проти України» (заява № 18656/13), що набуло статусу остаточного 03.01.2018 р. встановлено, що відповідно до вимог національного процесуального законодавства сторони у справі мають бути проінформовані про основні процесуальні дії та забезпечені процесуальними документами суду. Докази відправлення кореспонденції до суду мають надаватися відповідною стороною і зберігатися у матеріалах судової справи.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу - зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику - на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення суду, ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість суми його заборгованості по сплаті членських внесків ОК «ЖК «Люстдорф» у розмірі 40800 грн. і без вказання періоду заборгованості.

Однак, суд звертає увагу, що про вказану заборгованість ОСОБА_1 був обізнаний, що вбачається з листа ОК «ЖК «Люстдорф» від 02.10.2024 р. направленого на його адресу, який мається в матеріалах справи, та яку він умисно не сплатив, що стало підставою для звернення позивачів до суду з названим позовом (а.с. 7).

Щодо періоду заборгованості ОСОБА_1 по сплаті членських внесків, суд зауважує, що в матеріалах справи мається розрахунок заборгованості ОСОБА_1 перед ОК «ЖК «Люстдорф», членом яких він є, в якому вказано, що ОСОБА_1 не сплачує членські внески з 01.02.2022 р. по 01.10.2024 р., тобто за 32 місяці, та оскільки земельна ділянка Суспи має площу 15 соток, то помісячний платіж становить 85 грн. Х 15 соток = 1285 грн. Х 32 місяці = 40800 грн. (а.с. 8).

Крім того, у вказаному розрахунку-заборгованості мається посилання на протокол засідання правління ОК «ЖК «Люстдорф» № 1/08 від 20.08.2020 р., який також був наданий до позову та мається в матеріалах справи та яким було встановлено рекомендований розмір членського внеску у сумі 85 грн. за кожні 100 кв.м земельної ділянки/домоволодіння на місяць (а.с. 84-86).

Суд звертає увагу, що вказаний протокол засідання правління ОК «ЖК «Люстдорф» № 1/08 від 20.08.2020 р. є чинним і ніким з членів кооперативу не був оскаржений в судовому порядку, а тому рекомендований розмір членського внеску у сумі 85 грн. за кожні 100 кв.м земельної ділянки/домоволодіння на місяць починаючи з 2020 р. також є чинним і ніким з членів ОК «ЖК «Люстдорф» не оскаржувався, як і самим ОСОБА_1 , а тому його безпідставні посилання у своїй заяві на начебто неналежність розрахунку позивачами суму боргу відповідача по членським внескам у розмірі 40800 грн. є хибними і такими, що не підтвердженими належними та допустимими доказами по справі, а тому судом до уваги не приймається.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.10.2017 р. у справі «Віктор Назаренко проти України» (заява № 18656/13), що набуло статусу остаточного 03.01.2018 р. встановлено, що відповідно до вимог національного процесуального законодавства сторони у справі мають бути проінформовані про основні процесуальні дії та забезпечені процесуальними документами суду. Докази відправлення кореспонденції до суду мають надаватися відповідною стороною і зберігатися у матеріалах судової справи, що і було зрблено судом (а.с. 94,95,127,128,130,131).

На думку суду, сама заява про перегляд заочного рішення суду зумовлена штучним ухиленням боржника ОСОБА_2 від виконання рішення суду щодо стягнення з нього боргу по членських внесках у сумі 40800 грн. і його особистого небажання сплачувати вказані кошти на утримання ОК «ЖК «Люстдорф», членом якогоо він є на території якогоо розташована його земельна ділянка, площею 0,1500 га.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов?язків має право на справедливий судовий розгляд. Одним з елементів справедливого судового розгляду - є принцип правової визначеності прав і обов?язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (рішення в справі «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інш. проти Великобританії» рішення від 22.10.1996 р., «Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980 р.). За практикою тлумачення права на ефективний захист в суді Європейським Судом з прав людини в рішенні у справі «Мірагалль Эсколано та інші проти Іспанії» допустимим обмеженням доступу до правосуддя відповідає застосування строків.

Верховний Суд у Постанові від 14.02.2022р. у справі №2-4744/11 (№ рішення в ЄДРСР 103525086) зазначив, що дотримання вимог процесуальної форми (у тому числі й щодо належного повідомлення учасників справи про час та місце судового розгляду) є важливою гарантією їх прав та передумовою ухвалення законного та обґрунтованого рішення, однак надмірний процесуальний формалізм, який не враховує вимог справедливості, добросовісності й розумності, може спотворити завдання цивільного судочинства, спричинивши прийняття явно несправедливого рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов?язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду - кожна держава-учасниця цієї Конвенції (якої є Україна) - вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є - не допустити судовий процес у безладний рух, а тому сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов?язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку відповідачем ОСОБА_1 не було подано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які мали б істотне та суттєве значення для правильного вирішення справи та які б не були враховані судом під час винесення заочного рішення або спростовують його висновки, а голослівні твердження, на які посилається останній у своїй заяві - є неспроможні через відсутність їх документального підтвердження щодо відсутності обставин, які мають суттєве значення для розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає, що вищезазначена заява про перегляд заочного рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.03.2025 року по даній справі є необґрунтованою, факти викладені в заяві недоведеними, а обставини та доводи, на які посилається Суспа надуманими та такими, що не знайшли свого відображення у матеріалах цивільної справи та під час засідань з розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду, яка має на меті лише одне якомога довше і штучно затягнути виконання законного рішення суду щодо стягнення з нього боргу по членських внесках у сумі 40800 грн. перед позивачами ОК «ЖК «Люстдорф».

Керуючись ст.ст. 131,259,284,287,288 ЦПК України, ЄКПЛ, рішеннями ЄСПЛ суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.03.2025 р. по цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖК «Люстдорф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлений та підписаний 04.04.2025 року.

Суддя Овідіопольського

районного суду Д.М. Гандзій