Справа № 357/7710/17
Провадження № 2-др/357/33/25
Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання - Каплічної Ж.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», про ухвалення додаткового рішення, у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ,
27.02.2025 представник заявника, адвокат Грищенко Олександр Миколайович, звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати незаконними дії державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05 квітня 2018 року на виконання заочного Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2018 року по справі №357/7710/17, котрі виразились у прийняті постанови від 21 лютого 2025 року про повернення виконавчого листа у справі №2/357/7710/17 стягувачу без виконання на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та скасувати постанову Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) від 21 лютого 2025 року про повернення виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05 квітня 2018 року на виконання заочного Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2018 року по справі №357/7710/17, стягувачу без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесеної в межах виконавчого провадження №56274467.
28.02.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято скаргу до розгляду та призначено судове засідання.
01.04.2025 судом постановлено ухвалу, якою скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , задоволено частково та скасовано постанову Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21 лютого 2025 року про повернення стягувачу виконавчого листа, виданого 05 квітня 2018 року на виконання заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2018 року у справі № 357/7710/17, провадження № 2/357/357/18, на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у межах виконавчого провадження №56274467.У задоволенні решти вимог відмовлено.
02.04.2025 представник заявника, керівник ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» - Мілованова Ольга Михайлівна, подала до суду заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», яка зареєстрована судом 03.04.2025, та просила стягнути з Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 9 500,21 грн згідно договору №28-11-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28 листопада 2024 року. Заяву обґрунтовує тим, що ст. 452 ЦПК України передбачає, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги Заявника. Отже, відшкодування судових витрат має відбуватись на будь-якій стадії судового провадження, зокрема і на стадії судового контролю за виконанням судових рішень. Відповідно до договору №28-11-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28 листопада 2024 року із врахуванням акту від 01 квітня 2025 року здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги), адвокат Грищенко Олександр Миколайович надавав Замовнику правову допомогу. Згідно із пунктом 1.3. договору 28-11-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28 листопада 2024 року, сторони погодили, що відповідний перелік видів правової допомоги (послуг) згідно умов даного Договору, є не остаточний, та може бути сторонами відповідно збільшено на власний розсуд та за необхідності. Повний та остаточний перелік виконаних робіт та наданих послуг за відповідний період їх виконання/здійснення визначається в акті здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання правової допомоги у відповідності до умов даного Договору. Грищенко Олександр Миколайович є адвокатом на підставі свідоцтва №3888 про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого на підставі рішення №35-8-36 Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29 жовтня 2009 року, та має відповідне посвідчення адвоката. Таким чином, витрати, які поніс скаржник в розмірі 9 500,21 грн, згідно договору №28-11-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28 листопада 2024 року адвокату Грищенко О.М. є витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст. ст. 133, 137 ЦПК України.Так, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» зазначає та просить звернути увагу на те, що на підставі пункту 3.1. договору №28-11-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28 листопада 2024 року, Сторони погодили, що вартість однієї години правової допомоги/роботи складає 1 500,00 гривень, кількість годин 5 (п`ять), вартість участі у судовому засіданні 2 000,00 гривень, кількість судових засідань 1 (один). Заявник просить врахувати те, що, виходячи із вказаного вище, має місце надання послуг та виконання робіт в період із 28 листопада 2024 року по 01 квітня 2025 року, які деталізовані в акті здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01 квітня 2025 року до договору №28-11-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28 листопада 2024 року. Сторонами під час надання послуг та виконання робіт (правової допомоги) у відповідності до акту від 01 квітня 2025 року до договору №28-11-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28 листопада 2024 року, по-перше, враховано порядок та умови подання скарги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії державного виконавця Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №56274467, по-друге, визначення обумовлення перед виконавцем даної справи як пріоритетної поряд із іншими справами виконавця за умовами необхідності дотримання принципу інтенсивності та професійності під час виконання робіт та надання послуг у даній справі за вказаною вище скаргою ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»».ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» просить врахувати, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. Відповідно до пункту 3.2. договору №28-11-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28 листопада 2024 року, сторони погодили/визначили, що Замовник повинен здійснити сплату грошових коштів (виконання грошового зобов`язання) наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг, оплачуються протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення суду за результатами завершення розгляду судом справи №2/357/7710/17 за скаргою Замовника на дії та/або бездіяльність державного виконавця Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05 квітня 2018 року. У відповідності до акту від 01 квітня 2025 року здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) відповідно до договору №28- 11-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28 листопада 2024 року, загальна вартість вказаних послуг склала 9 500,21 грн. Пунктом 4 акту від 01 квітня 2025 року здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) відповідно до договору №28-11- 2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28 листопада 2024 року, Замовник, на підставі пункту 3.2. договору №28-11-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28 листопада 2024 року, 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт, визначених у пункті 2 відповідно до даного акту, зобов`язується сплатити протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення за результатами завершення розгляду судом справи №357/7710/17 за скаргою ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії державного виконавця Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №56274467 проголошення вступної та резолютивної частини ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2025 року по справі №357/7710/17 до 01 травня 2025 року.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, представник скаржника у заяві просив, розгляд справи здійснити за відсутності представника ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»».
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали додані до заяви, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Чинне законодавство не містить заборони на користування професійною правничою допомогою учасниками справи під час звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного (приватного) виконавця.
Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Отже, відшкодування судових витрат має відбуватись на будь-якій стадії судового провадження, зокрема і на стадії судового контролю за виконанням судових рішень.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 357/380/20).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву; відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що заявник, відповідно до положень ст. 134 ЦПК України, надав попередній розрахунок судових витрат та зазначив, у скарзі, про те, що відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази щодо розміру понесених стороною судових витрат будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду (а.с. 1-17).
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
П. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
За змістом ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
У п 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року, справа № 1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Тобто, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
При обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») (правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц).
Заявник, на підтвердження стягнення судових витрат надав: копію договору №28-11-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28.11.2024, копію акту прийому-передачі документів від 28.11.2024 та копію акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 01.04.2025, на підставі договору №28-11-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28.11.2024, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 116-121).
Відповідно до пункту 3.1. Договору, сторони погодили, що вартість виконання комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт, щодо надання адвокатських послуг, виходячи з того, що вартість однієї години правової допомоги/роботи складає 1 500,00 гривень, по підготовці матеріалів у відповідності до п. 1.1 Договору.
Відповідно до пункту 3.2. Договору замовник повинен здійснити сплату грошових коштів (виконання грошового зобов`язання) наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг, оплачуються протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення суду за результатами завершення розгляду судом справи №2/357/7710/17 за скаргою замовника на дії та/або бездіяльність державного виконавця Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05 квітня 2018 року на виконання заочного Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2018 року по справі №357/7710/17, котре набрало законної сили.
Згідно підписаного акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 01.04.2025, замовник прийняв від виконавця наступні виконані та надані роботи: підготовка тексту скарги, з належним обґрунтуванням, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії та/або бездіяльність державного виконавця Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №56274467 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2/357/7710/17, виданого 05.04.2018, її подання (аналіз цивільно-процесуального законодавства, здійснення аналізу та дослідження документів, здійснення пошуку, ознайомлення, аналіз майнового стану боржника, здійснення пошуку, ознайомлення, аналіз судової практики) та за участь у судовому засіданні, яке відбулося 011.04.2025 у справі №357/7710/17 за скаргою, а також надання пояснень, підтримання процесуально-правової позиції 2000,00 грн. Загальна вартість вказаних робіт становить 9500,00 грн. Крім того, сторони у відповідності до п. 3.1, 3.8 Договору, погодили, що вартість однієї години правової допомоги/роботи складає 1 500,00 гривень, кількість годин 5 (п`ять), вартість участі у судовому засіданні 2 000,00 гривень, кількість судових засідань 1 (один). Замовник на підставі п. 3.2 Договору, 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт, визначених у п. 2 даного акту, зобов?язується сплатити протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення за результатами завершення розгляду судом справи №2/357/7710/17 до 01.05.2025.Замовник претензій до виконавця немає.
Встановлено, що у Договорі №28-11-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28.11.2024, який укладений між ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» та адвокатом Грищенко Олександром Миколайовичем, в акті здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 01.04.2025, сторони належним чином узгодили порядок та умови надання правової допомоги скаржнику, визначили деталізацію видів правової допомоги, розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків клієнта з адвокатом, отже підтвердив обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 15.06.2021 року у справі № 159/5837/19.
Ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання.
Від Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України надійшла заява про необґрунтованість витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, однак, жодних доказів на підтвердження неспівмірності вказаних витрат на професійну правничу допомогу до суду не надано, а відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Разом з тим, представник Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заперечуючи стягнення судових витрат на правничу допомогу зазначає, що розмір правничої допомоги у сумі 9500,21 грн є завищеним та необґрунтованим. Для кваліфікованого юриста готування скарги на дії державного виконавця у виконавчому провадженні не належить до правових або процесуальних питань значної складності, позиція та доводи сторони скаржника в ході розгляду справи не змінювалася, а тому заявлені ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є надмірними та необґрунтованими, штучно завищеними з метою надмірного збагачення. Надані адвокатом послуги у виді аналізу цивільного законодавства, виконавчого та виконавчо-процесуального законодавства, здійснення аналізу та дослідження документів, порядку та умови подання скарги ТОВ «Компанія «НІКО -ТАИС» охоплюється однією послугою з підготовки скарги та не може бути оцінено окремо. Враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у даній справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, часткове задоволенню скарги вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі становить надмірний тягар для Відділу ДВС, тому, просить зменшити розмір стягнення з Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального .міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) понесених витрат на правову допомогу з 9500,21 грн до 500,00 грн.
Суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, критерієм розумної необхідності таких витрат, враховуючи не значну складність справи, часткове задоволення скарги, обсяг виконаних представником заявника робіт та заяву про зменшення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.
Керуючись ст. 133, 137, 141, 142, 246, 258, 259, 264, 265, 268, 270, 354, 355 ЦПК України, суд
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», про ухвалення додаткового рішення, у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 11.04.2025.

Суддя: О. В. Бондаренко