ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року

м. Харків

справа № 646/153/22

провадження № 22-ц/818/2264/25

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Батріс»,

третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шудріков Ігор Олексійович

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Кравченко Сергія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2024 року у складі судді Сіренко Ю.Ю.,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про захист справ споживачів.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.06.2023 року цивільну справу № 646/153/22 (провадження № 2/646/1403/2024), передано за підсудністю Харківському районному суду Харківської області.

Відповідно до супровідного листа Червонозаводського районного суду м. Харкова вказана цивільна справа, після набрання рішенням законної сили, була направлена на адресу Харківського районного суду Харківської області 10.10.2023 року.

Вказана справа надійшла в провадження Харківського районного суду Харківської області 25.10.2023 року.

26.10.2023 року суддею Харківського районного суду Харківської області Савченко Д.М. було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 22.11.2023 року о 13 год. 00 хв.

08.12.2023 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області від зазначену цивільну справу повернуто на розгляд до Червонозаводського районного суду м. Харкова за підсудністю.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.01.2024 року справу передано повторно за територіальною підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10.09.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, справу направлено до Червонозаводського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

Ухвалою судді від 23.12.2024 позовна заява залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.175,177 ЦПК України, оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили про сплату судового збору або звільнення від його сплати в передбачених законом випадках.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Батріс», третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шудріков Ігор Олексійович про захист прав споживачів - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала мотивована тим, що судове рішення про залишення позовної заяви без руху не виконане заявником в повному обсязі, жодних причин неможливості усунення недоліків не наведено, за таких обставин вбачається, що позовна заява підлягає поверненню..

Не погодившись з ухвалою суду Кравченко Сергій Миколайович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом безпідставно залишено без руху позовну заяву, оскільки Законом України «Про захист прав споживачів» споживачі звільнені від сплати судового збору. Також не можна вважати, що ухвала про залишення без руху позовної заяви була направлена позивачу у встановленому законом порядку. Оскільки направлення кореспонденції суду на електрону пошту не є належним способом відправлення і суперечить вимогам ст. 272 ЦПК України.

У відповідності до вимог п.13 ст.7, п. 6ч.1 ст. 353, ч.2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху у наданий судом строк не усунув недоліки зазначені в вищевказаній ухвалі.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст.175,177 ЦПК України, а саме не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про захист своїх прав, як споживача порушених ТОВ «Батріс» та стягнути на її користь відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Враховуючи, що підстав для залишення позовної заяви без руху у зв`язку з не сплатою судового збору у суду першої інстанції не було, повернення позовної заяви у подальшому є безпідставним.

Колегія суддів також не погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо повернення позовної заяви враховуючи наступне.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховній Раді України, та практикує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (частина четверта статті 10 ЦПК України ).

ЄСПЛнаголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції кожної держави - учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судового процесу, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допускає судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального твердження до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).

У справі "Беллет проти Франції" ЄСПЛ Крім того, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення прав особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Право на доступ до суду передбачає право на отримання належного повідомлення про судові рішення, особливо у випадках, коли апеляційна скарга може бути подана в конкретно встановлений рядок (рішення ЄСПЛ у справі "Мікулова проти Словаччини" від 06 грудня 2005 року).

Слідом до частини першої та п`ятої статті 14 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції) у суді функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями про порядок функціонування її окремо. підсистем (модулів).

??Питання щодо вручення судового рішення врегульовано статтею 272 ЦПК України , статтею 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України ) та статтею 251 Кодексу про адміністративне судочинство України (далі - КАС України ).

Частиною п`ятою, шостою статтею 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час винесення рішення судом першої інстанції) визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі.

- в електронній формі у, визначеному законом, - у випадку наявності в особистій офіційній електронній адресі,

- або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судового повідомлення про надання копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про появу особи за адресою місця проживання, місця чи перебування особи, повідомленої суду цією особою; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про появу особи за адресою сайту, місця чи перебування особи, яка зареєстрована в установленому порядку проживання, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини оодинадцятої статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час винесення рішення судом першої інстанції) у цьому випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі рішення суду надсилаються в бумажній формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

17 серпня 2021 року Вища рада рішенням N 1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення про ЄСІТС).

В газеті "Голос України" від 04 вересня 2021 року N 168 (7668) Вища рада правосуддя опублікувала оголошення про початок функціонування трьох таких підсистем (модулів) ЄСІТС: "Електронний кабінет"; "Електронний суд"; підсистема відеоконференцзв`язку.

Пункт 110 розділу V "Перехідні положення" Положення про ЄСІТС вирішує, що підсистеми (модулі) ЄСІТС, зазначені в розділі III цього Положення, починають функціонувати через 30 днів із дня опублікування Вищою радою правосуддя в газеті "Голос України" та на вебпорталі судової влади України повідомлення про створення та забезпечення функціонування відповідної системи (модуля).

05 жовтня 2021 року датою початку функціонування підсистем (модулів) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку.

Крім того, до пункту 3 розділу І Положення про ЄСІТС (тут і далі в редакції, чинній на час прийняття рішення судом першої інстанції) Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) - це сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ у системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксація судового процесу та участі учасників судового процесу в судовому засіданні в режимі відеоконференцій, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизація процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ІТС.

Відповідно до підпункту 5.8 пункту 5 розділу І Положення про офіційну електронну адресу ЄСІТС - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адресу електронної пошти, зазначену користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адресу електронної пошти, зазначену в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.

Відповідно до пункту 8 Положення про ЄСІТС підсистема "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема доступу до ЄСІТС, захищений веб-сервіс, що має офіційну адресу в Інтернеті (https://cabinet.court.gov.ua), яка забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб із зазначенням їх до підсистеми (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав. Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, крізь Електронний кабінет, також може бути забезпечений за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами.

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експертизи, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального господарства реєструють свої офіційні електронні листи в ЄС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС у добровільному порядку (пункт 10 Положення про ЄСІТС).

Аналогічні приписи складаються у частині шостої статті 14 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції).

Крім того, до пункту 17 глави 1 розділу III Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в іншому порядку, передбаченому процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права на отримання копії судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Підсистема "Електронний суд" (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, яка забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціонування створювати та надсилати в електронному процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інших документів (пункт 24 Положення про ЄСІТС).

Абзацами іншими та п`ятим пунктом 37 глави 2 розділу III Положення про ЄСІТС (у редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції) передбачено, що до "Електронних кабінетів" користувачі надсилаються у передбачених законодавством документів у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (дали - АСДС) та до автоматизованої системи діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадках, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем в електронному документі, підписаному кваліфікованим підписом підписувана (підписувачів), чи в електронній копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншому органі чи установі правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Особам, які не мають зареєстрованих «Електронних кабінетів», документи в передбачених цим пунктом випадків можуть надсилатися за допомогою підсистеми ЄСІТС на адресу електронної пошти, зазначеною такими особами під час подання документів до суду.

Отже, процесуальним законодавством, чинним на час винесення рішення судом першої інстанції, передбачено два способи надсилання судового рішення: - шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення та - в електронній формі , через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту з підсистемою ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу III Положення про ЄСІТС.

Допомога про винесення судового рішення через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Ураховуючи зазначення, можна зробити висновок, що надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учасника справи складаються в розписці про вручення, у повідомленні про видачу копії судового рішення на офіційну електронну адресу, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у частинах документів, визначених пунктами 4, 5 шостої статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на ухвалення рішення судом першої інстанції). У випадку кількох таких відомостей судове рішення прийнято не врученим.

Надсилання відповідних процесуальних документів на електронну адресу сторони у справі, зазначеної в документах, які подаються до суду, не заборонено, однак такі дії не можуть замінити належне надсилання учаснику судового рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення судом першої інстанції рішення).

Фізична особа (для виключення передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб) при зверненні до суду має чітко обґрунтувати, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів" - винесено судове рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення, тому в такому випадку надсилання особи, яка не має офіційної електронної адреси та не зареєстрована в системі "Електронний суд" на електронну адресу , яку особа зазначила у позовній заяві (скарзі) не є належним врученням судового рішення в розумінні статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення судом першої інстанції рішення).

У розумінні процесуального закону надсилання судового рішення на електронну пошту за адресою, зазначену в його процесуальних заявах особи, поданих до суду (позовна заява, апеляційна та/або касаційна скарга, заява/клопотання), в яких наявні прохання про надсилання копій процесуальних документів на електронну пошту, яка не є офіційною, не може бути визнана належним та підтверджувати день вручення.

Якщо суд направив рішення на електронну адресу, яку зазначив учасник справи, це вважається додатковим засобом його інформування та лише посилює реалізацію гарантії учасника бути ознайомленим про свою справу. Однак це не звільняє суд від зобов`язання надіслати учаснику справи повне рішення у спосіб, встановлений процесуальним законом.

З огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду щодо належного вручення судового рішення, направленого на електронну адресу, зазначену стороною у справі (за виключенням передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб) у відповідній заяві (скарзі), сформульованій у цій постанові, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 квітня 2023 року у справі N 904/272/22.

Вищезазначені висновки та обґрунтування викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23).

Копію ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.12.2024 року про залишення позовної заяви без руху було надіслано позивачу на електронну адресу, яка зазначена нею в позовній заяві.

Доказів отримання позивачкою ухвали від 23.12.2024 станом на 27.12.2024 матеріали справи не містять.

Крім цього відповідно до заяви ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , судовий збір сплачено 28.12.2024 та додано квитанцію до матеріалів справи.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо не виконання у строк ухвали суду про залишення без руху позовної заяви не гуртуються на вимогах закону та обставинах справи.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду .

Керуючись ст.ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Кравченко Сергія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2024 року - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук