Справа № 438/1322/24
Провадження 2/438/48/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(з а о ч н е)

08 квітня 2025 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі головуючого - судді Ткачової С.М., за участю секретаря Терлецької Ю.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про захист честі та гідності

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 - не з`явилась;

представник позивача: Сушко Олександра Степанівна (довіреність №778 від 18.07.2010) - не з`явилась;

відповідач: ОСОБА_2 - не з`явилась.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд зобов`язати ОСОБА_2 публічно вибачитись перед позивачем шляхом написання листа до органу опіки та піклування Бориславської міської ради про те, що вона оббрехала її, принизила честь та гідність ОСОБА_1 .

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є матір`ю ОСОБА_2 . ОСОБА_2 є матір`ю двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , котрі являються онуками позивача. Вона, як бабуся онуків хоче бачитися із дітьми, брати участь у їхньому вихованні. Проте відповідачка чинить їй перешкоди в спілкуванні з онуками. Не маючи можливості брати участь у житті дітей, позивач звернулася до органу опіки та піклування Бориславської міської ради про визначення способу участі у вихованні онуків. Органом опіки та піклування було надано висновок, який ОСОБА_2 не виконувала, а тому ОСОБА_1 звернулась до Бориславського міського суду із позовом про усунення перешкод у вихованні внуків. В подальшому ОСОБА_2 подала відзив на цю позовну заяву, в якому вказала, що ОСОБА_1 « агресивна, неадекватна особа, б`є дітей, знущалася над нею та онуками, вона боїться за їхнє життя та здоров`я, довірити такій особі дітей вона не може». Позивач вказує, що викладене ОСОБА_2 не підтверджено жодними фактами. Позиція ОСОБА_2 принижує її честь та гідність, виставляє її, як скандальну людину, якою вона не є. Крім цього ОСОБА_2 всякими методами намагається принизити її в очах знайомих та незнайомих людей, обзиває, оббріхує. Скерувала звернення до керівника органу опіки та піклування про те, щоб «мене було обстежено на предмет інфекційних захворювань, а також, що я нібито веду розгульний спосіб життя, маю стосунки із хворим на ВІЛ СНІД чоловіком». Така неправдива інформація стала відома багатьом людям, що нанесло їй образу. Не правда, публічно її паплюжить, виставляє перед людьми розгульною особою, яка може бути хвора на ВІЛ СНІД. Вказує, що після вказаних подій вона перенесла нервовий стрес, в неї піднявся тиск, були страшні головні болі. Вона змушена була звертатися до лікарів та здавати аналізи, щоб доказати, що в неї жодних таких хворіб немає. Все це спричинило їй душевні травми та страждання, вона втратила спокій, нервує безпричинно. На підставі наведеного просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача, однак, відповідач в судові засідання не з`явився, не зважаючи на можливість брати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції дистанційно поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Разом з тим відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву чи заперечень на позовну заяву та не висловила позицію щодо заявленого позову.

Відповідно до ч.ч. 7,8 ст. 14 ЦПК України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

04.11.2024, 05.11.2024, 20.11.2024, 11.12.2024, 18.12.2024 через електронний суд відповідачка ОСОБА_2 скерувала заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

08.04.2025 від представника позивача Сушко О.С. надійшла заява, в якій просить справу розглядати без участі позивача та її представника. Позов підтримує повністю та просить його задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

3. Процесуальні дії у справі.

01 жовтня 2024 року ухвалою Бориславського міського суду Львівської області відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі та гідності, справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

04 листопада 2024 року ухвалою Бориславського міського суду Львівської області заяву відповідачки ОСОБА_2 про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, задоволено.

04 листопада 2024 року ухвалою Бориславського міського суду Львівської області продовжено строк проведення підготовчого провадження у цивільній справі на тридцять днів.

18 грудня 2024 року ухвалою Бориславського міського суду Львівської області закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі та гідності. Справу призначено до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою від 08.04.2025 суд задовольнив клопотання представника позивача про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд протокольною ухвалою від 08.04.2025 ухвалив провести заочний розгляд справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулась із заявою до начальника служби у справах дітей Бориславської міської ради Львівської області Подставек Г.І. в якій виклала наступний текст «прошу обслідувати стан інфекційний здоров`я моєї мами ОСОБА_5 так, як вона була помічена 2 червня з чоловіком у якого є ВІЛ-СНІД», «мати агресивно поводиться із сусідами», «Прошу не допускати мою маму в зв`язку з виявившимся фактом можливої її смертельної заразної хвороби до моїх дітей».

На дану заяву, начальником служби у справах дітей Бориславської міської ради Львівської області Подставек Г., надано відповідь № 242 від 18.06.2024, з якої вбачається, що обстеження стану здоров`я осіб не входить до компетентності служби у справах дітей.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.09.2009, виданого виконкомом Вигодської селищної ради Долинського району Івано Франківської області вбачається, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис №8.

Згідно копії довідки №163 виданої КП «Центральною міською лікарнею м. Борислава» Бориславської міської ради, у ОСОБА_1 терапевтичної патології не виявлено. Експрес тест на інф. захворювання від 16.07.2024 від`ємний.

З копії результатів імунохроматографічного дослідження (СІТО ТЕSТ) №190 від 16.07.2024, вбачається, що у ОСОБА_1 результат дослідження - від`ємний.

Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

В силу частини 4 статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе та членів своєї сім`ї.

У відповідності до статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб і на свій вибір.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно вимог статті 269 ЦК України, особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою.

Частиною 1 статті 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Відповідно до статті 275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до статті 3 Конституції України, честь та гідність визнаються найвищою соціальною цінністю, а стаття 28 Конституції передбачено, що кожний має право на повагу до його гідності. Право людини на захист від посягань на честь, гідність і ділову репутацію закріплено в таких актах, як Загальна декларація прав людини, прийнята і проголошена резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, Європейська конвенція захисту прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року, чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

В пункті 15 даної постанови вказано, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач, обґрунтовуючи вимоги позову та підстав звернення до суду посилається на те, що її дочка ОСОБА_2 виклала неправдиву інформації про стан її здоров`я, звела наклепи та принизила її честь та гідність вважає, що відповідач має вибачитися перед позивачем шляхом скерування листа до органу опіки та піклування Бориславської міської ради про те, що вона обмовила її, чим принизила честь та гідність ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до роз`яснень, які надані у п. 18 Постанови Пленума Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» згідно з положеннями статті 277 ЦК України і ЦПК обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Позивачем доведено факт поширення недостовірної інформації ОСОБА_2 .

Відповідач, не подав відзиву на позовну заяву, та не використала жодної можливості спростувати позовні вимоги та долучений до матеріалів справи докази.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що інформація викладена ОСОБА_2 в тексті заяви адресованій начальнику служби у справах дітей Бориславської міської ради Львівської області порушує немайнові права позивача, оскільки в ній містяться відомості про події та факти, які не відповідають дійсності, інформація, яка без необхідної потреби висвітлює персональні дані позивачки та характеризує ОСОБА_1 з негативної сторони без жодних підтверджень, що принижує її честь та гідність.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступних висновків.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного та фізичного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз (правова позиція Верховного Суду України № 6-28008св10 від 13.07.2011 року).

Суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка склалась в цій сфері, а саме, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом і у практиці ЄСПЛ приймаються до уваги різні обставини як такі, що заподіюють моральну шкоду: незручності, викликані негативним впливом на здоров`я; стурбованість і тривога через те, що ситуація триває довго; глибоке відчуття несправедливості, викликане тривалим невиконанням судового рішення; розчарування тощо (Мілазі проти Республіки Італії від 25.06.1987 р., Лопес Остра проти Іспанії від 09.12.1994 р., Цимерман і Штайнерн проти Швейцарської Конфедерації від 13.07.1983 р., Жовнер проти України від 29.06.2004 р., Полтораченко проти України від 18.01.2005 р.).

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги обґрунтування представника позивача про те, що внаслідок дій відповідача ОСОБА_2 заподіяно моральну шкоду, що виразились в нервовому стресі, гіпертонії та головних болях. ОСОБА_1 змушена була звертатися до лікарів та здавати аналізи, щоб довести, що в неї відсутні інфекційні хвороби.

Також судом враховано, що сторони є родичами (мати та донька), на утриманні відповідачки знаходяться двоє дітей, про що не заперечують сторони.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що моральна шкода підлягає відшкодуванню позивачу у сумі 1000 грн. Саме така сума, на думку суду, є співмірною з понесеними позивачем моральними стражданнями та відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

5. Позиція суду.

Аналізуючи норми права чинного законодавства, які регулюють зазначені право- відносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі та гідності, підлягає задоволенню частково.

6. Судові витрати.

При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 1211 грн 60 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені, - з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума оплаченого судового збору.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При подачі позову позивачами заявлено стягнення витрат по наданню юридичної допомоги.

Однак представником позивача суду не було надано доказів про витрати на правничу допомогу.

Таким чином судом може бути вирішене питання про стягнення витрат на правничу допомогу додатковим рішенням, за умов, що представником позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення буде надано докази про витрати на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі та гідності, - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 публічно вибачитись перед позивачем, шляхом написання листа до служби у справах дітей Бориславської міської ради Львівської області, спростувавши поширену нею інформації щодо ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду в розмірі 1000 (одну тисячу) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 1211,60 грн.

Роз`яснити позивачці та її представнику у разі неподання доказів по розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, такі вимоги щодо заявлених витрат у справі залишаються без розгляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення ухвалено та надруковано в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: ОСОБА_7 (довіреність №778 від 18.07.2010);

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Світлана ТКАЧОВА