РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Шалагінової А.В., за участі секретаря судового засідання Савченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі - АТ «ПУМБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитні договори, а саме:

- № 701 від 30.01.2021, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 16 647,00 грн.;

- № 601 від 15.04.2021, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 40 000,00 грн.;

- № 901 від 12.08.2021, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 5 000,00 грн.

Однак, відповідач умови договорів виконував неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість:

- за кредитним договором № 701 від 30.01.2021 станом на 09.09.2024 27 916,17 грн., яка складається з: 16 646,66 грн. заборгованість за кредитом, 11 169,51 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за комісією;

- за кредитним договором № 601 від 15.04.2021 станом на 09.09.2024 42 906,43 грн., яка складається з: 24 960,86 грн. заборгованість за кредитом, 5,57 грн. заборгованість за відсотками, 17 940,00 грн. заборгованість за комісією;

- за кредитним договором № 901 від 12.08.2021 станом на 09.09.2024 7 053,06 грн., яка складається з: 3 747,20 грн. заборгованість за кредитом, 0,81 грн. заборгованість за відсотками, 3 305,05 грн. заборгованість за комісією.

Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у загальному розмірі 77 875,66 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Калініна С.К. позовні вимоги визнав частково, посилаючись у відзиві на те, що наразі ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Таким чином, на відповідача поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме йому не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом. Зазначив, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Позивачем було включено в кредитний договір комісію за обслуговування кредитної заборгованості, вказані кошти списувались з рахунку клієнта, що суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач зазначає, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на дату звернення з позовною заявою за кредитним договором № 601 від 15.04.2021 року становить 42 906,43 грн., з яких:

- 24 960,86 грн. заборгованість за кредитом;

- 5,57 грн. заборгованість процентами;

- 17 940 грн. заборгованість за комісією.

Враховуючи, що комісію за обслуговування кредитного договору було встановлено незаконно, то заборгованість по комісії у розмірі 17 940,00 грн. не підлягає сплаті. Крім цього, оскільки відповідачем було сплачено за період дії кредитного договору 14 352,00 грн., які банком було зараховано в сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості, що є незаконним, то ці кошти підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту.

По кредитному договору від 12.08.2021 № 901 заборгованість відповідача складає 7 053,06 грн., з яких:

- 3 747,20 грн. заборгованість за кредитом;

- 0,81 грн. заборгованість процентами;

- 3 305,05 грн. заборгованість за комісією.

Так, згідно з випискою за рахунком за кредитним договором № 901 від 12.08.2021, відповідачем було сплачено кошти в рахунок комісії у розмірі 1 795,50 грн.

Також, враховуючи, що комісію за обслуговування кредитного договору було встановлено незаконно, то заборгованість по комісії у розмірі 3 305,05 грн. не підлягає сплаті. Крім цього, оскільки відповідачем було сплачено за період дії кредитного договору 1 795,50 грн., які банком було зараховано в сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості, що є незаконним, то ці кошти підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості по сумі кредиту.

Таким чином, загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам становить 40 483,11 грн. Розмір судового збору до сплати просив визначити пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 3 361,09 грн.

Судом проведено такі процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 11.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в спрощеному порядку із розглядом справи із повідомленням (викликом) сторін, встановлено строки для подання заяв по суті справи, призначене перше судове засідання на 22.01.2025 на 14:00 год. (а.с. 77).

23.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

16.01.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначала, що між банком і відповідачем було укладено у письмовій формі договори, згідно з якими відповідач отримав кредитні кошти. Відповідач зобов`язався сплатити проценти за користування кредитами та повернути кредити в порядку та строки, обумовлені договорами. Кредити були надані, а договори укладені шляхом підписання заяв, які містять усі суттєві умові, притаманні кредитному договору, згідно з ЦК України. Окрім того, відповідач, поряд із заявами, підписав «Паспорти споживчого кредиту». Паспорти споживчого кредиту були підписані до моменту підписання відповідачем заяв. Мета підписання Паспорту ознайомлення відповідача з детальними умовами кредитування. Паспорти споживчого кредиту були надані відповідачу на ознайомлення і підписання на виконання вимог ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». У Паспортах споживчого кредиту зазначено детальну інформацію про кредитодавця, суми кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту, розмір реальної річної процентної ставки та інші умови.

Зазначила, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів органів, що здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Вказаний закон не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця, крім тих, які за законом надаються безоплатно, для отримання і обслуговування кредиту.

Відповідач користувався кредитом протягом 5-ти років, не заявляючи про будь-яку незгоду чи заперечення проти умов кредитування, а тому наразі діє недобросовісно.

Також заперечувала щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь відповідача, оскільки їх розмір не є співмірним зі складністю справи та предметом позову.

Просила відхилити доводи відповідача, наведені у відзиві на позов.

22.01.2025 судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою учасників справи до 19.02.2025.

31.01.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

19.02.2025 судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою учасників справи до 10.03.2025.

10.03.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку із зайнятістю судді в кримінальному провадженні, яке розглядається колегією суддів. Наступне судове засідання призначене на 03.04.2025.

03.04.2025 судом завершено розгляд цієї справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, визначивши згідно з положеннями ч. 6 ст. 259 ЦПК України дату та час його проголошення 04.04.2025 о 13:10 год.

У позовній заяві представник позивача просила розглядати справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомили. У відзиви на позовну заяві просили розглядати справу за відсутності сторони відповідача.

З урахуванням викладеного, положень ст. 223 ЦПК України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних у цій справі доказів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 701 від 31.01.2021 шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 16 647,00 грн. (а.с. 13).

Також, 31.01.2021 відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту, про що поставив свій підпис (а.с. 13 - зворот).

Крім того, між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 601 від 15.04.2021 шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 40 000,00 грн. (а.с. 15).

Також, 15.04.2021 відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту, про що поставив свій підпис (а.с. 15 - зворот).

Крім того, між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 901 від 12.08.2021 шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 5000,00 грн. (а.с. 1112).

Також, 12.08.2021 відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту, про що поставив свій підпис (а.с. 12 - зворот).

До позовної заяви позивачем долучено Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакціях, чинних на момент укладення вищезазначених кредитних договорів (а.с. 1638).

На підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів у розмірах, визначених вказаними вище кредитними договорами, позивачем надано платіжні інструкції від 15.04.2021 на суму 40 000 грн. за договором № 601, від 12.08.2021 на суму 5 000 грн. за договором № 901, довідку про збільшення кредитного ліміту по договору № 701 (а.с. 4344).

З виписок по рахункам відповідача випливає, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював відповідні витрати та повернення кредиту (а.с. 5057).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Заяви відповідача про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, становлять укладені сторонами договори, які є договорами приєднання в силу ст. 634 ЦК України, що підтверджується його підписами в заявах.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З поданих АТ «ПУМБ» розрахунків заборгованості за кредитними договорами випливає таке:

- за кредитним договором № 701 від 30.01.2021 заборгованість відповідача станом на 09.09.2024 становить 27 916,17 грн., яка складається з: 16 646,66 грн. заборгованість за кредитом, 11 169,51 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за комісією;

- за кредитним договором № 601 від 15.04.2021 заборгованість відповідача станом на 09.09.2024 становить 42 906,43 грн., яка складається з: 24 960,86 грн. заборгованість за кредитом, 5,57 грн. заборгованість за відсотками, 17 940,00 грн. заборгованість за комісією;

- за кредитним договором № 901 від 12.08.2021 заборгованість відповідача станом на 09.09.2024 становить 7 053,06 грн., яка складається з: 3 747,20 грн. заборгованість за кредитом, 0,81 грн. заборгованість за відсотками, 3 305,05 грн. заборгованість за комісією (а.с. 4549).

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов вказаних кредитних договорів, позивачем були направлені вимога про сплату заборгованості від 09.09.2024 № КНО-44.2.2/555 (а.с. 3841). Проте, відповідачем вказана вимога не була задоволена.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернув.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за вказаними кредитними договорами.

Надаючи оцінку доводам представника відповідача, що наведені у відзиві на позовну заяву, суд виходить з такого.

У відзиві, зокрема, зазначено, що відповідач наразі проходить службу у Збройних Силах України, на підтвердження чого суду надано копію військового квитка серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , довідку Військової частини НОМЕР_1 від 11.10.2024 про те, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині.

Згідно з п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому продовжувався та діє до теперішнього часу. Указом Президента України від 14.01.2025 № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року на 90 діб.

З наданих представником відповідача документів (копії першої сторінки військового квитка ОСОБА_1 , довідки ВЧ НОМЕР_1 від 11.10.2024 № 10) видно, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який проходить службу під час особливого періоду. Разом з тим, вказані документи не містять дати, з якої ОСОБА_1 був призваний для проходження військової служби на особливий період, що унеможливлює визначення періоду, за який в силу наведених вище приписів п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» останньому не підлягають нарахуванню проценти за користування кредитними коштами відповідно до умов вищезазначених кредитних договорів.

З розрахунку заборгованості випливає, що проценти та комісія нараховані ОСОБА_1 станом на 09.09.2024. Водночас, довідка ВЧ НОМЕР_1 видана ОСОБА_1 11.10.2024, тобто після дати, станом на яку останньому нараховано проценти та комісію за кредитними договорами.

За таких обставин, суд визнає необґрунтованими та такими, що не підтверджуються відповідними доказами, доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позов, щодо можливості застосування до спірних правовідносин положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Щодо посилання представника відповідача на необґрунтованість нарахування комісії по кредитним договорам № 601 від 15.04.2021 та № 901 від 12.08.2021, та необхідність зарахування коштів, сплачених на погашення комісії, в рахунок погашення заборгованості по тілу кредитів, суд зазначає таке.

Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

За пунктом 10 частини 1 статті 12 цього ж Закону визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися.

Вказаний Закон не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Умовами заяв про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування нарахування та сплата комісії за обслуговування кредитної заборгованості визначена сторонами кредитування та безпосередньо узгоджена з позичальником шляхом підписання заяв з такими умовами кредитування, а тому платежі за комісією правомірно включені банком до заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 201/10403/19.

Представник відповідача у відзиві на позов посилався на положення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно з ч.ч. 1, 2 якої продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Разом із тим, у ч. 3 ст. 18 цього Закону наведено перелік таких умов договору, які вважаються несправедливими, серед яких відсутня умова щодо встановлення комісії за розрахунково-касове обслуговування кредитного договору.

Наведені представником відповідача у відзиві посилання на правові висновки Верховного Суду у постанові від 16.11.2016 провадження № 6-1746цс16 стосуються несправедливості положень договору про зміну у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту. Водночас, у кредитних договорах № 601 від 15.04.2021 та № 901 від 12.08.2021 не визначено положень щодо зміни у таких витратах. Так, у п. 4 заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 601 від 15.04.2021 визначено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%. У п. 5 заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 901 від 12.08.2021 визначено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%. Умов щодо зміни цього відсотка цими договорами не встановлено.

Крім того, суд також звертає увагу і на те, що п. 3.7 ч. 2 «Загальні положення» Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що Клієнт має право відмовитися від послуги, незалежно від того входить вона до Пакету послуг чи надається окремо від Пакету послуг, шляхом заповнення відповідної заяви за встановленою Банком формою особисто у відділення Банку або в інших місцях надання Банком послуг. При відмові від будь-якої послуги в рамках Пакету послуг, розмір винагороди Банку за обслуговування (річне, місячне обслуговування тощо) Пакету послуг залишається незмінним.

Водночас, суду не надано доказів, що відповідачем здійснено відмову від послуги Банку з обслуговування кредитної заборгованості в порядку, визначеному вказаним пунктом Публічної пропозиції.

Також суд вважає необґрунтованим посилання представника відповідача у відзиві на позов на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 01.04.2020 у справі № 583/3343/19, оскільки вказаний висновок стосується положень кредитного договору, яким встановлено плату за ті послуги, які за вказаним договором повинні надаватись безоплатно, зокрема, щодо надання інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. У договорах № 601 від 15.04.2021 та № 901 від 12.08.2021, а також у Публічній пропозиції відсутні умови про встановлення плати за послуги з надання інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Також у відзиві представник відповідача не послався на відповідний пункт договорів або Публічної пропозиції, який би підтверджував, що комісія встановлена Банком саме за надання вищезазначеної інформації споживачу. Натомість, розділ ІІ «Послуги Банку» Публічної пропозиції містить, зокрема, умови обслуговування кредитних рахунків, які включають низку послуг, які надаються Банком в порядку такого обслуговування. Отже, також не є релевантним посилання представника відповідача на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16, оскільки у Публічній пропозиції позивача наведено перелік послуг, що надаються у межах кредитного обслуговування клієнта.

Окрім того, представником відповідача на засадах змагальності цивільного судочинства не надано доказів того, що позивач не надавав йому послуг з обслуговування кредитної заборгованості, за які встановлено комісію у вищезазначених договорах. Клопотань про витребування таких доказів у позивача представником відповідача також не заявлялось. Відтак, висновок представника відповідача про те, що ці послуги позивачем не були надані, ґрунтується на припущеннях. Тому посилання у відзиві на позов на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 09.12.2019 по справі № 524/5152/15-ц не може бути врахований судом при ухваленні рішення.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача у цій справі, зокрема і щодо стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості, з огляду на що суд задовольняє позов в повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2 422,40 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, тому витрати відповідача на правничу допомогу стягненню з позивача не підлягають. Ці витрати слід залишити за рахунок позивача згідно з положеннями ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 701 від 30 січня 2021 року станом на 09 вересня 2024 року в сумі 27 916 (двадцять сім тисяч дев`ятсот шістнадцять) грн 17 коп., за кредитним договором № 601 від 15 квітня 2021 року станом на 09 вересня 2024 року в сумі 42 906 (сорок дві тисячі дев`ятсот шість) грн 43 коп., за кредитним договором № 901 від 12 серпня 2021 року станом на 09 вересня 2024 року в сумі 7 053 (сім тисяч п`ятдесят три) грн 06 коп., а всього стягнути 77 875 (сімдесят сім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено в повному обсязі 04 квітня 2025 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», , адреса місцезнаходження: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070;

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя А.В. Шалагінова