ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2387/24 Номер провадження 22-ц/814/1029/25Головуючий у 1-й інстанції Грошова Н. М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Карпушина Г.Л., Чумак О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Назаренка Олега Йосиповича на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства "Транс-Тур" про виділ в натурі частки нерухомого майна, -

в с т а н о в и в :

У липні 2024 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Назаренко Олег Йосипович звернулась до суду з позовом до Приватного підприємця «Транс-Тур» про виділ в натурі частки нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ПП «Транс-Тур» за договором купівлі-продажу від 05.04.1996 року, набуло у власність 2/25 частин нежилого приміщення за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 304,5 кв.м.

В подальшому, відповідно до Договору дарування від 23.11.2004 року, Приватне підприємство «Транс-Тур» подарувало, а ОСОБА_1 прийняла у дар нежитлове приміщення загальною площею 101,60 кв.м, що складає 1/50 частину будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та є частиною нежитлових приміщень відповідача.

У лютому 2024 року сторони замовили проведення технічної інвентаризації своєї нерухомості. З метою розподілу приміщення на окремі самостійні об`єкти в позасудовому порядку, було замовлено та отримано також висновки щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Згідно з висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 1127 від 09.02.2024 року, виготовленого ПП ПБТІ «Інвентаризатор», нежитлові приміщення в житловому будинку літер А-5, розташованого: АДРЕСА_1 , загальною площею 96,1 кв.м, що складають 1/50 частин об`єкта та належать ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н.П. 23.11.2004 року за № 7806, є відокремленими, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна.

В свою чергу, згідно з висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 1122 від 09.02.2024 року, виготовленого ПП ПБТІ «Інвентаризатор», нежитлові приміщення в житловому будинку літер А-5, розташованого: АДРЕСА_1 , загальною площею 200,1 кв.м, що складають 3/50 частин об`єкта та належать Приватному підприємству «Транс-Тур» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н.П. 05.04.1996 року за № 2912, є відокремленими, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна.

Проте, відповідач ухиляється від здійснення розподілу приміщення на окремі самостійні об`єкти в позасудовому порядку, що й стало причиною звернення до суду позивача з даним позовом.

Позивач просить суд:

-виділити ОСОБА_1 в натурі нежитлові приміщення в житловому будинку літер А-5, розташованого: АДРЕСА_1 , загальною площею 96,1 кв.м., у тому числі по приміщеннях: 25 - побутова площею 3,5 кв.м., 25а - вбиральня площею 1,6 кв.м., 26 - кабінет площею 5,5 кв.м., 26а - шафа площею 0,8 кв.м., 27 - перукарня площею 33,2 кв.м., 27а - коридор площею 1,4 кв.м., 28 - тамбур площею 2,0 кв.м., 28а - теплогенераторна площею 3,0 кв.м., 29 - косметичний кабінет площею 8,2 кв.м., 30 - педікюр площею 6,5 кв.м., 30а - шафа площею 0,6 кв.м., 31 - гідромасаж площею 9,2 кв.м., 31а - коридор площею 5,3 кв.м., 32 - гідромасаж площею 9,8 кв.м., 32а - солярій площею 5,5 кв.м., що складають 1/50 частин об`єкта, як окремий об`єкт права власності, що складає одиницю з одночасним відкриттям нового розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно;

-виділити Приватному підприємству «Транс-Тур» в натурі нежитлові приміщення в житловому будинку літер А-5, розташованого: АДРЕСА_1 , загальною площею 200,1 кв.м., у тому числі по приміщеннях: 1 - тамбур площею 3,4 кв.м., 2 - коридор площею 31,5 кв.м., 3 - коридор площею 19,4 кв.м., 4 - кабінет площею 6,5 кв.м., 5 - кабінет площею 11,1 кв.м., 6 - кабінет площею 11,3 кв.м., 7 - кабінет площею 9,7 кв.м., 8 - вбиральня площею 2,3 кв.м., 10 - коридор площею 10,4 кв.м., 12 - підсобне прим. площею 4,7 кв.м., 12а- вбиральня площею 2,4 кв.м., 13 - кабінет площею 16,3 кв.м., 14 - коридор площею 3,8 кв.м., 15 - шафа площею 0,9 кв.м., 16 - кабінет площею 4,9 кв.м., 17 - кабінет площею 16,8 кв.м., 18 - кабінет площею 12,7 кв.м., 19 - кабінет площею 29,9 кв.м., 20 - тамбур площею 1,2 кв.м., 21 - комора площею 0,9 кв.м., що складають 3/50 частин об`єкта, як окремий об`єкт права власності, що складає одиницю з одночасним відкриттям нового розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно;

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та приватного підприємства «Транс-Тур» на 1/50 та 3/50 нежитлових приміщень в житловому будинку літер А-5, розташованого: АДРЕСА_1 , загальною площею 96,1 кв.м. та 200,1 кв.м.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення оскаржила позивач, подавши апеляційну скаргу через свого представника , у доводах якої посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема вказує, що районний суд дійшов безпідставного висновку про те, що позивачем не доведено факти порушення невизнання чи оспорення її прав відповідачем, та доказів перешкоджання сторонам виконати вимоги закону та добровільно укласти спільний договір про поділ майна. Не погоджується з висновком суду, що питання виділу майна у натурі із частки майна, що є у спільній частковій власності, носить договірний характер з метою врахування інтересів всіх співвласників майна, і його вирішення в судовому порядку допускається лише у виключних випадках.

Вважає, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що згідно договору купівліпродажу від 05.04.1996, посвідченого приватним нотаріусом Полєжаєвою Н.П. зареєстрованого в реєстрі за № 2912, Полтавське відділення Південної залізниці продало, а Приватне підприємство «Транс-Тур» купило 2/25 частин житлового приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з: тамбур пл.3/2 пл., коридор пл. 30,0 кв.м., коридор 19,9 кв.м, кабінет пл. 7,0 кв.м, кабінет пл. 11,0 кв.м, кабінет пл. 11,3 кв.м, кабінет пл. 10,0 кв.м, туалет пл. 1,2 кв.м, умивальник пл. 1,0 кв.м, коридор 5,2 кв.м, кабінет пл. 5,4 кв.м, туалет пл. 7,2 кв.м, кімната 16,5 кв.м, коридор 3,8 кв.м, шкаф пл. 1,2 кв.м, кабінет пл. 4,4 кв.м, кабінет 16,8 кв.м, кабінет 13,0 кв.м, кабінет 10,3 кв.м, тамбур 1,2 кв.м, кладова пл. 2,1 кв.м, кладова пл. 2,1 кв.м., кладова пл. 1,0 кв.м, коридор пл. 7,7 кв.м, коридор пл. 11,0 кв.м, кабінет пл. 0,9 кв.м, кабінет пл. 11,0 кв.м, коридор пл. 2 кв.м, коридор пл. 14,3 кв.м, коридор пл. 14,3 кв.м, коридор пл. 4,6 кв.м, туалет пл. 7,6 кв.м, кабінет пл. 16,9 кв.м, загальною площею 304,5 кв.м.

Відповідно до реєстраційного посвідчення КП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 10.06.1996 Полтавське міжміське бюро технічної інвентаризації посвідчено, що 2/25 домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ПП «Транс-Тур» на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полєжаєвою Н.П. 05.04.1996 року № 2912 та записано в реєстрову книгу за № 2 під № 139. В користування ПП «Транс-Тур» перейшло: тамбури: пл. 3,2 кв.м, пл.1,2 кв.м, коридори: пл. 30,9 кв.м., пл. 19,9 кв.м, пл. 5,2 кв.м, пл. 3,8 кв.м, пл.7,7 кв.м, пл. 29,2 кв.м, пл. 11,0 кв.м, пл. 14,3 кв.м., кабінети: пл. 7,0 кв.м, пл. 11,0 кв.м, пл. 11,3 кв.м, пл. 10,0 кв.м, пл. 5,4 кв.м, пл. 4,4 кв.м, пл.16,8 кв.м, пл. 13,0 кв.м, пл. 19,3 кв.м, пл. 6,9 кв.м, пл. 11,6 кв.м, пл. 16,9 кв.м, туалети: пл. 1,2 кв.м, пл. 7,2 кв.м, пл. 7,6 кв.м, умивальник пл. 1,0 кв.м, кімната пл. 16,5 кв.м, шафа пл. 1,2 кв.м, кладові пл. 2,1 кв.м, пл. 2,1 кв.м, коридор пл. 4,6 кв.м, зареєстровано в книгу№ 2 за № 139.

23.11.2004 року між Приватним підприємством «Транс-Тур» та ОСОБА_1 укладений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н.П, зареєстрований в реєстрі за № 7806, відповідно до якого ПП «Транс-Тур» подарувало, а ОСОБА_1 прийняла у дар нежитлове приміщення загальною площею 101,60 кв.м, що складає 1/50 частину будинку, що знаходиться: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, норма якої не встановлена.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за № 5626778 від 29.11.2004 року за реєстраційним №8353031, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/50 частки нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису: 739 в книзі: 5, дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 29.11.2004 року.

Як вбачається з листа ПП «Інвентаризатор» за вих. № 1126 від 09.02.2024 згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» та проведеного обстеження станом на 01.02.2024 року група нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_1 ) відповідає наступним характеристикам: Група нежитлових приміщень в житловому будинку літА-5, матеріал стін будівель і споруд цегла, рік будови 1957, загальна площа 96,1 кв.м. Відповідно до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор та проведеного обстеження станом на «01» 02 2024 року нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, реставрація - відсутні. Згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 31.12.2012 в реєстровій книзі № 5 за реєстровим № 739 зареєстровано право власності за гр.: ОСОБА_1 на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н.П. від 23.11.2004 за № 7806, частка - 1/50.

Відповідно до листа ПП «Інвентаризатор» за вих. № 1125 від 09.02.2024 згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор та проведеного обстеження станом на 01.02.2024 року група нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_1 ) відповідає наступним характеристикам: побутова 3,5 кв.м, вбиральня -1,6 кв.м, кабінет 5,5 кв.м, шафа 0,8 кв.м, перукарня 33,2 кв.м, коридор 1,4 кв.м, тамбур 2,0 кв.м, теплогенераторна 3,0 кв.м, косметичний кабінет 8,2 кв.м, педікюр 6,5 кв.м, шафа 0,6 кв.м, гідромасаж 9,2 кв.м, коридор 5,3 кв.м, гідромасаж 9,8 кв.м, солярій 5,5 кв.м. Загальна площа по групі нежитлових приміщень змінилась в зв`язку з реконструкцією, згідно рішення виконкому Полтавської міської ради № 264 від 27.07.2005 року. Акт державної приймальної комісії Полтавської міської ради № 348 від 30.11.2005.

Згідно технічного паспорту на групу нежитлових приміщень, які є самостійним об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого 08.02.2024 на замовлення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021, вона складається з: цокольного поверху будинку А-5, в складі наступних приміщень: побутова (25) 3,5 кв.м, вбиральня (25а) -1,6 кв.м, кабінет (26) 5,5 кв.м, шафа (26а) 0,8 кв.м, перукарня (27) 33,2 кв.м, коридор (27а) 1,4 кв.м, тамбур (28) 2,0 кв.м, теплогенераторна (28а) 3,0 кв.м, косметичний кабінет (29) 8,2 кв.м, педікюр (30) 6,5 кв.м, шафа (30а) 0,6 кв.м, гідромасаж (31) 9,2 кв.м, коридор (31а) 5,3 кв.м, гідромасаж (32) 9,8 кв.м, солярій (32а) 5,5 кв.м., загальна площа 96,1 кв.м.

Як вбачається з висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна ПП «Інвентаризатор» за вих. № 1127 від 09.02.2024, виданого власнику ОСОБА_1 про те, що на підставі: договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н.П. 23.11.2004 року за № 7806, технічна характеристика: 1/50 частина об`єкта, які складаються з: нежитлові приміщення в житловому будинку літер А-5, загальною площею 96,1 кв.м, а саме: побутова (25) 3,5 кв.м, вбиральня (25а) -1,6 кв.м, кабінет (26) 5,5 кв.м, шафа (26а) 0,8 кв.м, перукарня (27) 33,2 кв.м, коридор (27а) 1,4 кв.м, тамбур (28) 2,0 кв.м, теплогенераторна (28а) 3,0 кв.м, косметичний кабінет (29) 8,2 кв.м, педікюр (30) 6,5 кв.м, шафа (30а) 0,6 кв.м, гідромасаж (31) 9,2 кв.м, коридор (31а) 5,3 кв.м, гідромасаж (32) 9,8 кв.м, солярій (32а) 5,5 кв.м., загальна площа 96,1 кв.м. розташовано АДРЕСА_1 ,) вартістю: відсутня. Право власності (користування) земельною ділянкою підтверджується: відсутнє. За технічними показниками: нежитлові приміщення в житловому будинку літ. А-5 загальною площею 96,1 кв.м, що складають 1/50 частин об`єкта, є відокремленими, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна.

З листа ПП «Інвентаризатор» за вих. № 1123 від 09.02.2024 до ПП «Транс-Тур», вбачається, що згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор та проведеного обстеження станом на 01.02.2024 року група нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (стара адреса: Полтавська область, Полтавський район, місто Полтава, вулиця Леніна, буд.59/2) відповідає наступним характеристикам: Група нежитлових приміщень в житловому будинку літА-5, матеріал стін будівель і споруд цегла, рік будови 1957, загальна площа 200,1 кв.м. Відповідно до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор та проведеного обстеження станом на 01.02.2024 року нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, реставрація - відсутні. Згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 31.12.2012 в реєстровій книзі № 2 за реєстровим № 139 зареєстровано право власності за Приватним підприємством «Транс-Тур» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н.П. від 05.04.1996 за № 2912, частка - 3/50.

Відповідно до листа ПП «Інвентаризатор» за вих. № 1124 від 09.02.2024 до ПП «Транс-Тур», згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації 'Інвентаризатор та проведеного обстеження станом на 01.02.2024 року група нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (стара адреса: Полтавська область, Полтавський район, місто Полтава, вулиця Леніна, буд.59/2) відповідає наступним характеристикам: тамбур (1) 3,4 кв.м, коридор (2) 31,5 кв.м, коридор (3) 19,4 кв.м, кабінет (4) 6,5 кв.м, кабінет (5) 11,1 кв.м, кабінет (6) 11,3 кв.м, кабінет (7) 9,7 кв.м, вбиральня (8) 2,3 кв.м, коридор (10) 10,4 кв.м, підсобне приміщення (12) 4,7 кв.м, вбиральня (12а) 2,4 кв.м, кабінет (13) 16,3 кв.м, коридор (14) 3,8 кв.м, шафа (15) 0,9 кв.м, кабінет (16) 4,9 кв.м, кабінет (17) 16,8 кв.м, кабінет (18) 12,7 кв.м, кабінет (19) 29,9 кв.м, тамбур (20) 1,2 кв.м, комора (21) 0,9 кв.м, всього 200,1 кв.м., що складає 3/50 частини об`єкта. Загальна площа по групі нежитлових приміщень змінилась в зв`язку з оздобленням стін, уточненням лінійних розмірів, демонтажем та встановленням перегородок. Нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, реставрація - відсутні.

Згідно технічного паспорту на групу нежитлових приміщень, які є самостійним об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого 08.02.2024 на замовлення ПП «Транс-Тур» станом на 01.01.2021, вона складається з: цокольного поверху будинку А-5, в складі наступних приміщень: тамбур (1) 3,4 кв.м, коридор (2) 31,5 кв.м, коридор (3) 19,4 кв.м, кабінет (4) 6,5 кв.м, кабінет (5) 11,1 кв.м, кабінет (6) 11,3 кв.м, кабінет (7) 9,7 кв.м, вбиральня (8) 2,3 кв.м, коридор (10) 10,4 кв.м, підсобне приміщення (12) 4,7 кв.м, вбиральня (12а) 2,4 кв.м, кабінет (13) 16,3 кв.м, коридор (14) 3,8 кв.м, шафа (15) 0,9 кв.м, кабінет (16) 4,9 кв.м, кабінет (17) 16,8 кв.м, кабінет (18) 12,7 кв.м, кабінет (19) 29,9 кв.м, тамбур (20) 1,2 кв.м, комора (21) 0,9 кв.м, всього 200,1 кв.м.

Як вбачається з висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна ПП «Інвентаризатор» за вих. № 1122 від 09.02.2024, виданого власнику Привтне товариство «Транс - Тур» про те, що на підставі: договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н.П. 05.04.1996 року за № 2912, технічна характеристика: 3/50 частина об`єкта, які складаються з: нежитлові приміщення в житловому будинку літер А-5, загальною площею 200,1 кв.м, а саме: тамбур (1) 3,4 кв.м, коридор (2) 31,5 кв.м, коридор (3) 19,4 кв.м, кабінет (4) 6,5 кв.м, кабінет (5) 11,1 кв.м, кабінет (6) 11,3 кв.м, кабінет (7) 9,7 кв.м, вбиральня (8) 2,3 кв.м, коридор (10) 10,4 кв.м, підсобне приміщення (12) 4,7 кв.м, вбиральня (12а) 2,4 кв.м, кабінет (13) 16,3 кв.м, коридор (14) 3,8 кв.м, шафа (15) 0,9 кв.м, кабінет (16) 4,9 кв.м, кабінет (17) 16,8 кв.м, кабінет (18) 12,7 кв.м, кабінет (19) 29,9 кв.м, тамбур (20) 1,2 кв.м, комора (21) 0,9 кв.м, всього 200,1 кв.м. розташовано АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_1 ) вартістю: відсутня. Право власності (користування) земельною ділянкою підтверджується: відсутнє. За технічними показниками: нежитлові приміщення в житловому будинку літ. А-5 загальною площею 200,1 кв.м, що складають 3/50 частин об`єкта, є відокремленими, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна.

Встановивши вказані обставини районний суд дійшов висновку, що виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, не є правом, що самостійно реалізовується особою, яка бажає виділу, а має здійснюватися на підставі укладеного між усіма співвласниками договору.

При цьому суд вказав, що позивачем не надано до суду жодного доказу в підтвердження того, що нею були вжиті заходи досудового врегулювання спору та дії щодо укладення нотаріально посвідченого договору з відповідачем та іншими співвласниками про виділ в натурі частки нежитлових приміщень, як окремого об`єкту права власності, а посилання про те, що відповідач відмовляється укласти такий договір є неспроможними, бо позивач не надала суду жодного доказу в підтвердження такої відмови відповідача та інших співвласників, а також не надала суду доказів того, що вона пропонувала відповідачеві та іншим співвласникам поділити спільне майно на самостійні об`єкти та надавала їм на узгодження необхідну технічну документацію щодо виділу чи поділу спільного майна.

Суд звернув увагу, що питання виділу майна у натурі із частки майна, що є у спільній частковій власності, носить договірний характер і його вирішення в судовому порядку допускається лише у виключних випадках, а саме у разі порушення, невизнання чи оспорення прав одного із співвласників іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову суд дійшов висновку, що позивач не довела порушення, невизнання чи оспорення її прав як співвласниці майна іншими співвласниками та доказів перешкоджання сторонам виконати вимоги закону та добровільно укласти спільний договір про поділ майна.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.

Згідно із статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт.

Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Зі змісту вказаної статті випливає, що право кожного із співвласників пов`язується з часткою у праві спільної власності, і кожен із співвласників є власником не певної частини майна, а всього спільного майна у цілому.

Відповідно до частин першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Питання щодо поділу майна, що є у спільній частковій власності, врегульовано статтею 367 ЦК України, відповідно до якої майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

З аналізу наведених норм закон слідує, що районний суд дійшов вірного висновку про те, що вирішення питання виділу у натурі частки майна, що перебуває у спільній часткові власності вирішується в судовому порядку лише у разі порушення, невизнання чи оспорення прав одного із співвласників іншими.

Згідно статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою не було належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 77-81 ЦПК України, доведено обставин ухилення чи відмови відповідача від укладення договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна.

Отже, з наведеного слідує, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції вірно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, правильно встановив обставини справи.

Обставин, встановлених місцевим судом, представник позивача у апеляційній скарзі не спростував.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, висновки місцевого суду ґрунтуються на законі та встановлених у справі фактичних обставинах, на підставі наданих учасниками справи доказів, яким судом дана відповідна правова оцінка згідно ст. 89 ЦПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Наведене вище свідчить про те, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.367,374ч. 1 п. 1,375,381,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Назаренка Олега Йосиповича - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Г.Л. Карпушин

О.В. Чумак