Справа № 629/627/25
Провадження № 2/629/453/25
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді - Мицик С.А., при секретарі судового засідання - Дохненко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з серпня 2011 року її донька ОСОБА_3 перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем по справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась її онука ОСОБА_4 . Спільне життя її доньки та відповідача не склалось, донька з онукою мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . З 12 травня 2023 року донька ОСОБА_3 проходила військову службу, з цього часу онука проживала постійно з нею, перебувала під її опікою та доглядом. ІНФОРМАЦІЯ_2 її донька ОСОБА_3 загинула, захищаючи територіальну цілісність та недоторканість України. Наказом Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області № 11-тв від 30 травня 2024 року, дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , влаштовано на тимчасове проживання в її сім`ю за адресою: АДРЕСА_1 , до остаточного вирішення питання щодо подальшої долі дитини. Зазначила, що відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами доньки, станом її здоров`я, не дбає про фізичний і духовний розвиток дитини, не займається її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування доньки, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Не спілкується з дитиною не тільки в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, а і взагалі. Відповідач не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює належних умов для дитини. Тобто з вини відповідача, а саме із-за його байдужості та безвідповідальності, створилися умови які шкодять інтересам дитини. Враховуючи викладене, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , призначити її опікуном ОСОБА_4 та стягунути з відповідача на її користь аліменти на утримання онуки ОСОБА_4 .
Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав.
Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.32).
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.05.2024 року, сповіщення про смерть №5267 від 25.05.2024 року,- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , загинула ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності та недоторканості України (а.с.22,26-27).
З копії наказу Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області № 11-тв від 30.05.2024 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , влаштовано на тимчасове проживання в сім`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31).
Відповідно до копії акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 29.07.2016 року за адресою АДРЕСА_1 мешкють: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Сім`я не потребує сторонньої допомоги (а.с.38).
Згідно копії акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 ,- за адресою АДРЕСА_1 мешкають: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Між членами сім`ї стосунки доброзичливі, люблячі. Мати дитини загинула. Для дитини облаштовано окрему кімнату, окреме спальне місце, місце для навчання, відпочинку. ОСОБА_8 забезпечена засобом мобільного зв`язку, планшетом, ноутбуком, дитячими речами, одягом та взуттям відповідно віку. Бабусею створені належні умови для проживання, виховання та всебічного розвитку дитини. ОСОБА_8 забезпечена необхідними речами. ОСОБА_1 забезпечує потреби онуки в повному обсязі (а.с.39).
ОСОБА_4 навчається в КЗ «Краснопавлівський ліцей» Лозівської міської ради Харківської області з 2018 року, є ученицею 7-Б класу. Вихованням та розвитком дитини займались мама- ОСОБА_3 та бабуся - ОСОБА_1 . На даний час бабуся постійно підтримує тісний зв`язок зі школою та класним керівником. Регулярно переймається навчальними досягненням онуки. Батьківські збори відвідує постійно. За період навчання з першого по сьомий клас батько навчанням та вихованням доньки не цікавився, на зв`язок з класним керівником не виходив, батьківські збори не відвідував. Бабуся приділяє належну увагу вихованню онуки, намагається забезпечити її всім необхідним для навчання, виховання та розвитку, що підтверджується копією характеристики КЗ «Краснопавлівський ліцей» Лозівської міської ради Харківської області (а.с.40).
За життя ОСОБА_3 зверталась до Секретаріату Кабінету Міністрів України, прокуратури Московського району міста Харкова, Московського ДВС Харківського міського управління юстиції, Адміністрації Президента України, прокуратури Харківської області з заявами щодо ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 (а.с.45-52).
Згідно письмових пояснень ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,- ОСОБА_1 мешкає разом з онукою ОСОБА_4 , бабуся піклується про онуку, дбає про фізичний та духовний розвиток, забезпечує усім необхідним.
Згідно подання виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 25.03.2025 року №398, - служба у справах дітей міської ради вважає можливим призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 та опікуном над її майном, що буде відповідати інтересам дитини (а.с. 81-83).
Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до дитини ОСОБА_4 (а.с.85-88).
Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, суд враховує наступне.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. В даній ситуації суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у Сімейному кодексі: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п`ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше.
Для суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини" (статті 1, 9 Конвенції). Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими: Кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167).
Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст.150, 151, 152, 155 СК України).
Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно д ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Відповідно до п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Згідно з наданими доказами, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан її здоров`я, хоча б мав це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
На підставі викладеного, суд дійшов переконливого висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його доньки ОСОБА_4 , що повністю відповідає інтересам дитини.
Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч.4 ст.169 Сімейного кодексу України).
Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно.
Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно з ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
З огляду на наведене, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини, стягнувши з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття.
Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
У відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Статтею 6 Сімейного кодексу України передбачено, що малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Частиною 3 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Враховуючи зміст подання органу опіки та піклування, суд вважає за необхідне задовольнити вказану позовну вимогу.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280, 354, 430 ЦПК України, ст.29, 59-61 ЦК України, ст.ст. 150, 164-166, 169, 179, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд, -
Позов - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно його малолітньої доньки- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про народження №1088, виданий Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 25.07.2012 року).
Встановити опіку над ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і.п.н. НОМЕР_2 , уродженкою м.Харків Харківської області, призначивши опікуном над нею та її майном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і.п.н. НОМЕР_3 , уродженку с.Катеринівка Лозівського району Харківської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , і.п.н. НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і.п.н. НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і.п.н. НОМЕР_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.01.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , і.п.н. НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і.п.н. НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять ) гривень 20 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.А. Мицик