ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
секретаря судових засідань Омельчук С.А.
розглянувши в порядку загального позовного провадження в режимі відео конференції в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення заборгованості, -
У лютому 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Дзісь Андрій Романович звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про стягнення заборгованості.
З даною відмовою позивачка не погодилася, що стало причиною звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Київській області передано до Фастівського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2024 , дана цивільна справа надійшла в провадження судді Ковалевської Л.М.
Ухвалою суду від 24.06.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 19.09.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.
27.09.2024 через систему «Електронний суд» адвокат Дзісь А.Р., який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 направив заяву про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 19.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою суду від 18.02.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано термін на усунення недоліків.
Ухвалою суду від 24.02.2025 продовжено адвокату Дзісь А.Р., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків.
04.03.2025 через систему «Електронний суд» від адвоката Дзісь А.Р. надійшла заява про усунення недоліків.
В судовому засіданні в режимі відео конференції, представник позивача адвокат Дзісь А.Р. підтримав вимоги поданої ним позовної заяви, вважає дії УПФ протиправними. Позов просив задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлені належним чином.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправн6ими дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку та виплаті пенсії згідно довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 25.09.2020 №11/2189, починаючи з 05.03.2019, з урахуванням виплачених сум. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, згідно довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 25.09.2020 №11/2189, починаючи з 05.03.2019, з урахуванням виплачених сум пенсії.

Судове рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 22.11.2021.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12).

Позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджено копією свідоцтва про її народження (а.с.10), а також, є єдиним спадкоємцем його майна , що підтверджується довідкою про надання інформації щодо спадкової справи, виданої приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Ківало І.В. (а.с.85).

Згідно копії свідоцтв про право на спадщину за законом (спадкова справа № 39/2022), посвідчених 23.06.2023 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, спадкоємцем зазначеного у цих свідоцтвах майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно зі ст. 1261 ЦК України, є його дочка ОСОБА_1 (а.с.80-82).

Як слідує з листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 31.07.2023, на виконання рішення суду від 19.10.2021 №320/13884/20 ОСОБА_2 нарахована сума за період з 01.03.2019 по 30.11.2021 становить 200 937,01 гривень та додано Розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії, за пенсійною справою № N/А 3875, пенсіонер: ОСОБА_2 в якому вказана сума доплати 200 937,01 гривень (а.с.8-9).

Позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату їй нарахованих, але не отриманих за життя батьком, сум пенсії, однак отримала відмову.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 328, 1216-1218, 1227 ЦК України, ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч.ч. 1 - 3 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 статті 52 даного Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де у ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

З наведених положень закону вбачається, що позивач має право на отримання коштів пенсії, яку за життя не отримав спадкодавець. При цьому у позивача виникло самостійне право на отримання спадкового майна.

Разом з цим суд зазначає, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів належних спадкодавцю. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої спадкодавцем пенсії, що належала йому за життя і залишилась недоотриманою, у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини. Відтак, позивач, прийнявши спадщину від померлого, має право на отримання усієї суми недоотриманої пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) надано правовий висновок, у якому зазначено, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Наведений правовий висновок є цілком релевантним до обставин у цій справі.

Слід зазначити, що відповідно до вимог ч.ч. 1 - 3 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Позивач є спадкоємцем майна померлого, тому в дію вступають приписи ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 1227 ЦК України, що регламентують процедуру спадкування пенсійних виплат. Відтак, позивач має право на одержання недоотриманої батьком пенсії в порядку спадкування.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками наведеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.10.2020 (справа №428/6685/19).

Також слід зазначити, що за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Крім того, спосіб захисту права чи інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (п. 58).

Ці тези стосуються саме засад ефективного судового захисту, а отже можуть бути враховані у цій частині при ухваленні рішення у справі.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із нарахованої, але неотриманої доплати до пенсії за період з 01.03.2019 по 30.11.2021, та нарахована згідно рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 в розмірі 200 937,01 грн.

Позивачка є спадкоємцем першої черги (ст. 1261 ЦК України), яка в установлений законом строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, прийняла спадщину після померлого батька ОСОБА_2 , як спадкоємиця за законом.

З наведеного вище вбачається, що позивач як спадкоємець набув прав на кошти недоотриманої пенсії. Набуття такого права відбулося на підставах права цивільного. У той же час позивач не є учасником правовідносин між спадкодавцем та відповідачем, які захищені зазначеним судовим рішенням у порядку адміністративного судочинства. Позивач не став учасником тих правовідносини. Він фактично набув самостійних прав на майно, а відповідно має право на судовий захист.

За таких підстав, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом не після смерті батька ОСОБА_2 , які не охоплені свідоцтвом про право на спадщину за законом у розмірі 200 937,01 грн.

Задоволення позову у такому об`ємі повністю відповідає заявленим вимогам та є достатнім для захисту порушених прав позивача.

Також, позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1608 гривень, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений судовий збір у зазначеному розмірі.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 321, 1216-1218, 1227 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, вул. Андрія Саєнка, 10, код ЄДРПОУ 22933548 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не була включена до свідоцтва про право на спадщину за законом, в розмірі 200 937 (двісті тисяч дев`ятсот тридцять сім) грн. 01 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, вул. Андрія Саєнка, 10, код ЄДРПОУ 22933548 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1608 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.04.2025.

Суддя Л.М.Ковалевська