Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Шепетко І.О., за участю секретаря судового засідання Петришина Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді в порядку загального позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гангур Олександр Михайлович, до товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» про стягнення заборгованості за електричну енергію, вироблену за «зеленим тарифом», -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гангур О.М., з усіма уточненнями позовних вимог, просить суд стягнути з ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» заборгованість за електричну енергію, вироблену за зеленим тарифом, в сумі 113 121,50 грн., у тому числі 98 498,65 грн. сума основної заборгованості; 4 892,43 грн. інфляційні втрати; 1 054,77 грн. 3% річних, 8 675,65 грн. - пеня.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Закарпаттяенергозбут» укладено Договір №150251193 про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством.

Згідно частини 1 Розділу 1 вказаного договору, споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, а постачальник послуг бере на себе зобов`язання купувати у Споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені даним Договором.

Згідно пункту 2.2 Розділу 2, постачальник зобов`язаний, зокрема, купувати у Споживача за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, на підставі Звітів про покази засобів обліку та Актів приймання-передавання товару (електричної енергії), а також, сплачувати Споживачу неустойку (пеню) у разі прострочення платежів за отриману електричну енергію.

Відповідно до пункту 4.1 Розділу 4, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється Постачальником до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до пункту 4.10 Розділу 4, у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, Постачальник зобов`язаний сплатити Споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з пунктом 5.1 Розділу 5, Постачальник несе відповідальність за прострочення оплати за придбану електроенергію.

В період з квітня по серпень 2024 року, оплата закупленої електроенергії, згідно договору №150251193 від 24.05.2021 не проводилася, внаслідок чого виник борг.

Оскільки відповідачем було порушені зобов`язання за договором №150251193 про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, просить також стягнути пеню в розмірі 8 675,65 грн., та на підставі ст.. 625 ЦК України, -4 892,43 грн. інфляційні втрати; 1 054,77 грн. 3% річних.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

26.11.2024 надійшов відзив на позовну заяву. В якому, ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» просить відмовити у задоволені позовних вимог, з наступних підстав.

1)позивачем не наведено жодних належних доводів та не надано документального підтвердження аргументів щодо наявності та розміру суми заборгованості;

2) позивачем невірно досліджено правовий режим відносин на ринку електроенергетики та у зв`язку з наведеним невірно визначено граничний строк для здійснення оплати відповідачем за вироблену електричну енергію за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, що в свою чергу свідчить про те, що розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% є помилковим в кожному періоді, за який здійснюється нарахування.

3) відсутні підстави для нарахування пені, оскільки відповідно до пп.16 п.1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 Регулятором вирішено на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договором, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії.

4) несвоєчасний розрахунок за договором обумовлений об`єктивно існуючими та такими, що не залежали від відповідача, обставинами, що значно вплинули на фінансове становище відповідача. Відповідач вказує, що його рівень вини спричинений обставинами, які не залежали від нього, а тому наявні підстави для відмови у стягненні інфляційних втрат та 3% річних;

15.11.2024 через підсистему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Гангур О.М. подано до суду відповідь на відзив, у якому зазначив:

1) посилання відповідача про відсутність належних доводів та документального підтвердження аргументів щодо наявності та розміру заборгованості спростовується відповіддю на адвокатський запит за №001-21/2193 від 14.10.2024, якою відповідачем підтверджено наявність у останнього заборгованості перед позивачем та надано відповідну інформацію про залишок невиплачених коштів

2) стосовно твердження про невірне нарахування пені, інфляційних втрат та 3 % річних, зокрема здійснення розрахунку не пізніше 25 числа місяця після закінчення розрахункового періоду, не може братися до уваги, оскільки така норма викладена в редакції ПРЕЕ від 12.01.2024, вже після укладення договору. Відповідні зміни до ПРРЕЕ, які прийняті після укладення договору, є підставою для можливих змін умов договору, що в даному випадку дотримано не було.

3) законодавчі акти не містять положень, які передбачали би такі повноваження НКРЕКП як надання настанов, а також можливість регулятора в позадоговірному порядку зупиняти нарахування штрафних санкцій за двосторонніми договорами купівлі-продажу електричної енергії.

21.11.2024 через підсистему «Електронний суд» представником відповідача Фартушок Т.І. подано до суду заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначив:

1) позивачем сформовані позовні вимоги на основі листа інформаційного характеру, тобто покладаючись на неналежний доказ.

2) відповідно до преамбули Договору №150251193 від 24.05.2021 під час виконання умов цього Договору, сторони зобов`язуються діяти відповідно до чинного законодавства України, ЗУ «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку, Кодексу систем розподілу, Правил роздрібного ринку електричної енергії. Умови публічного договору, які суперечать правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні договору є нікчемними. Норми ПРРЕЕ мають перевагу над положеннями договору.

3) Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковим для виконання учасниками ринку. Рішення Регулятора оформлюються постановами.

4) Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством є публічним, типовим та договором приєднання.

5) Постанова N 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) прийнята НКРЕКП (Регулятором) в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності. Зазначена позиція наведена у висновках Верховного суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду.

27.01.2025 через підсистему «Електронний суд» представником відповідача Фартушок Т.І. подано до суду заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, в яких зазначив:

1) відповідачем здійснено оплати: за період квітень 2024 року в розмірі 12 351,02 грн., за період травень в розмірі 12 466,56 грн., за період травень 2024 року в розмірі 18 189,30 грн., за період червень 2024 року в розмірі 23 880,68 грн., за період липень 2024 року в розмірі 26 591,60 грн.

2) строком оплати є 25 число наступного за розрахунковим, першим днем прострочення є наступний день за днем оплати (26 день). В той же час відповідно до ч.5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Відтак розмір інфляційних втрат складає 4 885,64 грн., а 3% річних складає 934,52 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

09.04.2025 представником позивача подано заяву про закриття провадження по справі в частині стягнення основного боргу та стягнення пені.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.04.2025 закрито провадження по справі в частині стягнення основного боргу та пені.

Представник позивача та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.05.2021 року між ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» (постачальником) та ОСОБА_1 (споживачем) було укладено договір купівлі продажу енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №150251193.

Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений печаткою ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ».

Відповідно до п. 1. вищевказаного Договору, споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру (необхідне підкреслити) об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленими НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим Договором.

Пункт 2.3. договору передбачає права споживача: отримання плати за електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, за «зеленим» тарифом, відпущеної постачальнику універсальних послуг в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством; відшкодування згідно із чинним законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав; оплату неустойки (пені) у разі прострочення платежів за отриману Постачальником універсальних послуг електричну енергію відповідно до умов та порядку оплати, визначених цим Договором; здійснення контролю за правильністю оформлення постачальником універсальних послуг платіжних документів.

Пункт 4.1 Розділу 4 Договору (Умови та порядок оплати) передбачає, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється Постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Постачальник універсальних послуг повинен перераховувати кошти для оплати проданої Споживачем електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою Приватного домогосподарства, на поточний рахунок Споживача відповідно до заяви-повідомлення. (п. 4.2. Договору).

На дату введення в експлуатацію генеруючої установки «зелений тариф» за цим договором становить 5,392 грн./кВт.год. (без ПДВ) постанова НКРЕКП №527 від 31.03.2021 року (п.4.3. Договору).

Термін дії «зеленого» тарифу та покладення спеціальних обов`язків із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії на постачальника визначається відповідно до закону.

Постачальник щомісяця на основі отриманих показів засобу вимірювальної техніки не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, надсилає Споживачу звіт про покази засобу вимірювальної техніки, обсяги та напрямки перетоків прийнятої-переданої електричної енергії

Постачальник універсальних послуг несе відповідальність за: шкоду заподіяну Споживачу або його майну, в розмірі і порядку, визначених відповідно до чинного законодавства; прострочення оплати за придбану електричну енергію, порушення прав Споживача (п. 5.1. Договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання та діє протягом дії договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №150251193 від 24.05.2021, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБІТ» (п. 6.1. Договору).

Відповідно до відповіді на адвокатський запит щодо надання розрахунку заборгованості за куплену електроенергію за «зеленим» тарифом приватного домогосподарства №150251193 від 24.05.2021, залишок невиплачених коштів складає

- квітень 2024 - 12 351,02 грн.;

- травень 2024 - 30 655,86 грн.;

- червень 2024 - 23 880,68 грн.;

- липень 2024 - 26 591,60 грн.;

- серпень 2024 - 29 459,67 грн.;

Відповідно до наданих копій станом на 09.04.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем відсутня.

Разом з тим, виплата коштів відбулася під час розгляду справи.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі договору №150251193 від 24.05.2021 року, який за своєю правовою природою є договором купівлі продажу електричної енергії.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, а отже є обов`язковим для сторін.

Спірні правовідносини врегульовані як загальними положеннями ЦК України, так і нормами спеціального Закону України "Про ринок електричної енергії" та низкою підзаконних нормативних актів.

Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога про застосування наслідків прострочення виконання грошових зобов`язань у виді інфляційних втрат та відсотків річних

Відповідно до абз. 2 п. 4.1. Договору, оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Абзацом 3 п. 11.3.20 ПРРЕЕ (в редакції постанови НКРЕКП № 3 від 10.01.2024, що набрала чинності 12.01.2024 р. і є чинною на момент розгляду справи) встановлено, що розрахунок за придбану електричну енергію постачальник універсальних послуг здійснює не пізніше 25 числа місяця після закінчення розрахункового періоду на основі Акта купівлі-продажу електричної енергії.

Вказана норма неодноразово змінювалася. У первинній редакції, яка діяла до 07.10.2023 року, строк розрахунку становив 15 днів. Надалі постановою НКРЕКП № 1822 від 04.10.2023, що набрала чинності 07.10.2023 р., цей строк був змінений на 17 днів. Таким чином строк розрахунку, передбачений ПРРЕЕ, був різним у вказаних проміжках часу. Натомість у договорі, укладеному у 2021 році, строк залишився незмінним і становить 15 днів.

При вирішення конкуренції положення договору щодо строку розрахунку та нормами законодавства суд виходить з таких міркувань.

Згідно з пп. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про ринок електричної енергії», основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема: правилами роздрібного ринку.

Відповідно до п. 1.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312. За змістом абз. 3 цього пункту, ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Пунктом 11.3.6 ПРРЕЕ передбачено, що взаємовідносини між побутовим споживачем та постачальником універсальної послуги, пов`язані з продажем та обліком електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств, та розрахунками за неї, регулюються цими Правилами та договором про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, який є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Цивільним та Господарським кодексами України.

Згідно з п. 11.3.18 ПРРЕЕ умови та порядок оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, передбачені цими Правилами, зазначаються в договорі про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством.

У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Виходячи з обов`язковості виконання норм ПРРЕЕ всіма учасниками ринку електричної енергії, а також з того, що порядок розрахунків між сторонами імперативно сформульовано в абз. 3 п. 11.3.20 ПРРЕЕ, суд констатує, що сторони не можуть відступати від положень ПРРЕЕ. Суд також враховує і той факт, що відносини на ринку електричної енергії є специфічними і підлягають чіткому врегулюванню з боку держави.

За своєю суттю договір про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством є публічним договором. Форма такого договору затверджена у Додатку 6 до ПРРЕЕ.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 633 ЦК України, актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Враховуючи вищезазначене, суд робить висновок, що норми ПРРЕЕ мають перевагу над положеннями договору. Положення договору, які не відповідають ПРРЕЕ, є нікчемними і не можуть бути застосовані. З огляду на це, суд при визначенні строку розрахунків, буде керуватися абз. 3 п. 11.3.20 ПРРЕЕ у редакціях, які діяли у відповідні періоди.

При визначенні строку розрахунків суд також враховує, що 26.04.2022 року була прийнята постанова НКРЕКП №396, згідно з якою постачальник універсальних послуг зобов`язаний був забезпечити мінімальний гарантований розмір оплати не пізніше 60 днів після закінчення відповідного розрахункового періоду.

У межах дії постанов № 396 та № 153, які є спеціальними нормативно-правовими актами в умовах дії в Україні правового режиму воєнного стану, положення п. 4.1. Договору № 150251193 щодо оплати за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії Приватним домогосподарством, до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, не застосовується.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивач просить стягнути 3% річних у розмірі 1 054,77 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4 892,43 грн.

Відповідач заперечив проти здійсненого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат і надав власний контррозрахунок. Відповідно до якого розмір інфляційних втрат складає 4 885,64 грн., а 3% річних в розмірі 934,52 грн.

Суд погоджується з контрарозрахунком відповідача в частині розрахунку інфляційних втрат, оскільки відповідачем у періоді з 28.09.2024 по 17.10.2024 взятий правильний розмір боргу у сумі 12 351,02 грн. , а ніж помилково зазначений позивачем 12 728,42грн. Також суд погоджується з розрахунком 3% річних після 25 числа місяця, оскільки саме такий період зазначений в абзаці 3 п. 11.3.20 ПРРЕЕ (в редакції постанови НКРЕКП № 3 від 10.01.2024, що набрала чинності 12.01.2024 р. і є чинною на момент розгляду справи).

Водночас, відповідач у відзиві пояснив, що несвоєчасне внесення платежів за Договором обумовлене обставинами, що не залежали від відповідача, а тому наявні підстави для відмови у стягненні інфляційних втрат та 3% річних.

Суд критично оцінює такі доводи. Так, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Вирішуючи питання про наявність вини як умови застосування відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК, слід враховувати особливість правової природи цієї відповідальності.

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов`язання за рахунок іншої. Матеріальне становище учасників цивільного обороту схильне до змін, тому не виключено, що боржник, який не може виконати грошове зобов`язання зараз, зможе виконати його пізніше. Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов`язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей та інших підстав), не звільняє його від відповідальності.

Отже, відповідач не звільняється від сплати інфляційних втрат та 3% річних внаслідок неможливості виконати ним зобов`язання, у тому числі з причин, що не залежать від нього.

Враховуючи вищезазначене, з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати 4 885,64 грн, 3% річних 934,52 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи, що позивачем з усіма уточненнями в підготовчому засіданні пред`явлені вимоги в розмірі 113 164,97 грн., враховуючи, що позовна заява подана в електронній формі, із застосуванням коефіцієнту 0,8 судовий збір за які складає 968,96. грн., а також того, що позивач відмовився від частини своїх вимог унаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову, а в позовній заяві просив стягнути витрати на свою користь, судом розглядалися вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат, що за вимогами позивача склали 5 947,20 грн., задоволено вимоги в розмірі 5 820,16 грн., що складає 97,86 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати за сплачений судовий збір в розмірі 948,22 грн.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гангур Олександр Михайлович, до товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» про стягнення заборгованості за електричну енергію, вироблену за «зеленим тарифом» задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати 4 885,64 грн, 3% річних 934,52 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» на користь ОСОБА_1 збір в розмірі 948,22 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальність «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ», місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Жупанатська, буд.18, .

Повний текст рішення виготовлено 09.04.2025 року.

Суддя І.О. Шепетко