Єдиний унікальний номер № 333/7930/24
Провадження № 2-о/333/28/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Ходька В.М., за участі секретаря судового засідання Крамаренко В.В., розглянувши в порядку окремого провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду, цивільну справу за заявою Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання спадщини відумерлою, за відсутності учасників справи, -

В С Т А Н О В И В:

Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради звернулась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, а саме квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та просить передати її у власність Запорізької міської територіальної громади.

Заява обґрунтована тим, що після смерті спадкодавця ніхто зі спадкоємців спадщину не прийняв, тому є підстави для визнання її відумерлою згідно ст. 1277 ЦК України.

Ухвалою суду від 16.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 11.10.2024, яке неодноразово відкладалося через необхідність витребування доказів, неможливість розгляду справи за наявними матеріалами та з інших причин.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, заяву просили задовольнити. За таких обставин, враховуючи положення ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 25.05.2023 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1315 (а.с.16).

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 15.11.1993, видане виконавчим комітетом Комунарської районної ради народних депутатів, яке зареєстровано у Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу № 279 за № 36135 20.12.1993 (а.с.10) та технічним паспортом на вказану квартиру, де в графі власник зазначено ОСОБА_1 (а.с.11-12).

Згідно листа Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 20.08.2024 № 06.4-02/02/1195, за адресою: АДРЕСА_2 , на момент смерті ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) інших зареєстрованих осіб не було (а.с.13-14).

Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.07.2024 № 3750/06.10-01-33 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізькій області відносно ОСОБА_1 виявлено актові записи № 127 від 03.02.1968 про шлюб № 610 від 17.08.1972 та про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , а також № 1315 від 25.05.2023 про смерть ОСОБА_1 (а.с.15).

Листом № 515 від 04.07.2023 СКП "Запорізька ритуальна служба" повідомляє, що ОСОБА_1 рахується серед похованих безрідних громадян у червні 2023 (а.с.17).

За життя ОСОБА_1 склала заповіт, яким заповідала належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 . Даний заповіт 05.09.2012 посвідчено державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори (зареєстровано в реєстрі за № 3-569) (а.с.75). Згідно інформації наявної у представника Запорізької міської ради, ОСОБА_3 на час розгляду справи перебуває на території російської федерації з якою розірвано дипломатичний зв`язок. В зв`язку з викладеним суд не зміг з`ясувати позицію ОСОБА_3 щодо прийняття вказаної спадщини.

Згідно матеріалів спадкової справи № 338/2023 заведеної Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, також відсутні спадкоємці, що прийняли спадщину на підставі ст.1268 ЦК України чи на підставі інших норм закону (а.с.32-48).

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.293, ст.334 ЦПК України суд розглядає справи про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України.

В статті 1277 ЦК України зазначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

Відповідно до змісту ст.ст.1216-1218, 1220-1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів вказують, що спадкоємці за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 відсутні, а за заповітом не прийняли спадщину, а тому суд дійшов висновку, що заява Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання спадщини відумерлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.211, 259, 263-265, 268, п.8 ч.2 ст.293, ст.ст.334-338 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання спадщини відумерлою задовольнити.

Визнати спадщину відумерлою, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та передати її у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заявник Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради, місцезнаходження: просп. Соборний, буд.206, м. Запоріжжя, 69105, .

Заінтересована особа 1: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Чумаченко, буд.25, м. Запоріжжя, 69104, .

Заінтересована особа 2: ОСББ "Північнокільцева 24А", місцезнаходження: вул. Північнокільцева, буд.24А, м. Запоріжжя, 69104, .

Повний текст рішення складено 01 квітня 2025 року.

Суддя В.М. Ходько