Справа № 2-349/09
Провадження № 6/145/12/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2025 р. селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Патраманського І.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушко А.О.

заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Тиврів заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тиврівський відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Заява мотивована тим, що ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.11.2009 у справі № 6-64/2009 за поданням державного виконавця ВДВС Тиврівського районного управління юстиції тимчасово обмежено громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , у праві виїзду за межі України, до завершення виконання виконавчого листа № 2-348/2009 від 26.06.2009, виданого Тиврівським районним судом Вінницької області.

Зі змісту листа № 886/22.7-20 від 18.03.2025 Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що виконавче провадження № 14699479, в межах якого здійснювалось виконання виконавчого листа № 2-348/2009 від 26.06.2009, знищено, а тому неможливо встановити інформацію щодо подання про зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон. Також, відповідно до даного листа, відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 станом на 18.03.2025 року не перебувають. Крім того, в Єдиному реєстрі боржників України інформація щодо боржника ОСОБА_1 відсутня. Також, відсутня інформація щодо відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження за посиланням https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors.

В той же час, відповідно до листа головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, станом на 27.02.2025 Державною прикордонною службою України виконується ухвала Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.11.2009 у справі № 6-64/2009 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон відносно заявниці.

Як вбачається з листа № 886/22.7-20 від 18.03.2025 виконавче провадження, в межах якого здійснювалось виконання виконавчого листа № 2-348/2009 від 26.06.2009, закінчене та знищене. При цьому державним виконавцем не вжито заходів щодо зняття обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, заявниця просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яке встановлене ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.11.2009 у справі № 6-64/2009.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні просила заяву задоволити, оскільки підстави тимчасового обмеження її у праві виїзду за кордон перестали існувати.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Дубовий М.А. подав до суду заяву, згідно якої заяву ОСОБА_1 підтримав та просив її задовольнити, судовий розгляд просив за відсутності представника заявника.

04.04.2025 до суду надійшла заява від Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні питання поклалися на розсуд суду.

Вислухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено, що на виконанні у Тиврівському відділі державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 14699479 від 11.09.2009, в межах якого здійснювалось виконання виконавчого листа № 2-349/2009 від 26.06.2009, виданого Тиврівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь Акціонерного комерційного банку "Східно-Європейський банк" заборгованості за кредитним договором в сумі 22121 грн. 10 коп.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.11.2009 у справі №6-64/2009 за поданням державного виконавця ВДВС Тиврівського РУЮ Вінницької області встановлено обмеження щодо особи боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до завершення виконання виконавчого листа № 2-349/2009 від 26.06.2009.

Згідно повідомлення Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 886/22.7-20 від 18.03.2025 вбачається що виконавче провадження № 14699479, в межах якого здійснювалось виконання виконавчого листа № 2-348/2009 від 26.06.2009, знищено, а тому неможливо встановити інформацію щодо подання про зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон. Також, відповідно до даного листа, відкриті виконавчі провадження щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 на виконанні у Тиврівському ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області станом на 18.03.2025 не перебувають.

Згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників інформація щодо боржника ОСОБА_1 відсутня.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Крім цього, відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Отже, обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи є тимчасовим засобом, який встановлюється на певний строк, а саме до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт. Зокрема, пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

У справі «Гочев проти Болгарії» Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і, по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, при чому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 суд бере до уваги, що виконавче провадження №14699479 з примусового виконання виконавчого листа №2-349, виданого 26.06.2009 Тиврівським районним судом Вінницької області, знищено. Відкриті виконавчі провадження щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 на виконанні у Тиврівському ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області станом на 18.03.2025 не перебувають. В Єдиному реєстрі боржників інформація щодо боржника ОСОБА_1 відсутня.

Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання в тому, що подальше існування обмеження заявниці у праві виїзду за межі України є безпідставним, недоцільним і таким, що порушує право заявниці на свободу пересування.

Згідно ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

З огляду на викладене заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України скасуванню.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 259, 260, 261, 441 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тиврівський відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яке встановлене ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.11.2009 у справі № 6-64/2009.

Копію цієї ухвали направити для виконання до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601, ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя: І. І. Патраманський