Справа № 464/6357/23
пр.№ 2/464/496/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі судді Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, з участю представника позивача адвоката Луки А.В.,

у с т а н о в и в :

Адвокат Лука А.В. від імені та в інтересах позивача звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовною заявою в порядку цивільного судочинства, в якій просить стягнути з відповідача кошти в розмірі 433189,60 грн збитків унаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду судової справи визначено суддю Тімченко О.В.

Суддя ухвалою від 15 листопада 2023 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) учасників справи. Заперечень проти такого порядку розгляду справи не надходило.

Ухвалами суду від: 20 травня 2024 року зупинено провадження у даній цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 464/1737/23, а 14 січня 2025 року поновлено провадження у справі.

Відповідачем позов не визнано та просить у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав відсутності доказів понесення позивачем витрат на проведення ремонту автомобіля.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється, питання поновлення провадження здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України.

Cуд, вирішуючи цивільно-правовий спір між сторонами про відшкодування унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, дійшов наступного висновку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п.3 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15 зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин) у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст.37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Згідно зі ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, за правилами ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Як регламентовано ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 19 вересня 2024 року у цивільній справі № 464/1737/23, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року, що набрали законної сили, встановлено наступне.

23 листопада 2022 року о 22.00 год відповідач по вул.Івана Франка, 159 у м.Львові, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, здійснив зіткнення з автомобілем Audi А6 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по зустрічній смузі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.1.4, 2.36, 12.1 ПДР України, що підтверджується постановою Сихівського районного суду м. Львова від 12 грудня 2022 року у справі № 464/5866/22.

Як свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , позивач є власником автомобіля марки «Audi А6» номерний знак НОМЕР_2 .

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на умовах обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, що підтверджується полісом № АР 7604634 від 15 березня 2022 року.

Згідно із квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 13 березня 2023 року позивачу на її розрахунковий рахунок виплачено суму страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у сумі 125 000 грн.

Обставини щодо винуватості відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 23 листопада 2022 року за участю автомобіля Audi А6 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є позивач, також виплати останньому страховою компанією відповідача страхового відшкодування в розмірі 125 000 грн підтверджуються матеріалами справи та ніким із сторін у справі не оспорюються.

У підсумку згаданими судовими рішеннями стягнуто з відповідача на користь позивача відшкодування у розмірі 116123,49 грн, що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу.

Водночас у відповідності до звіту за № 387/23 ТОВ «Експерт-Сервіс» від 09 березня 2023 року про оцінку вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Audi A6 номерний знак НОМЕР_4 становить 674313,09 грн (ринкова вартість автомобіля 850423,73 грн). Указану оцінку виконано у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», відповідачем аргументованих заперечень проти такого письмового доказу не наведено та не спростовано висновок про розмір спричиненої шкоди, встановлений у звіті про оцінку, наданого позивачем.

Верховний Суд у постановах від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17, від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 дотримується правової позиції, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

У відповідності до ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях.

За сформованою позицією Верховного Суду у справі № 607/16163/19 (постанова від 27 січня 2021 року), обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Беручи до уваги вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу, з урахуванням виплаченого страхового відшкодування та стягнутого за судовим рішенням відшкодування, позивачем з наданням переконливих доказів доведено підставність заявлених вимог про стягнення 433189,60 грн завданих збитків унаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про відсутність доказів проведення ремонту автомобіля, адже до вимог про відшкодування заподіяної відповідачем шкоди (збитків) законом віднесено як витрати, що особа вже зробила, так і ті, які мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц, від 21 липня 2021 року у справі № 757/33065/18-ц.

З огляду на викладене заперечення відповідача проти позову є голослівними та зводяться до намагання уникнути цивільної відповідальності.

Розподіляючи судові витрати, суд у порядку ст.141 ЦПК України покладає на відповідача сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Задоволити позов.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 433189,60 грн відшкодування унаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4331,90 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Інформація про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання не встановлено, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , повідомлена відповідачем адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 08 квітня 2025 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО