_________ __ _МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ__ ___ ___ _
Справа №521/2569/25
Пр. №2-о/521/226/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Замниборщ А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,

встановив:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеною заявою, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, посилаючись на те, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом 2 групи та внутрішньо переміщеною особою з м. Херсон. На даний час зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою внутрішньо переміщеної особи.

Зазначила, що у грудні 2024 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі-ГУПФУ в Одеській області) із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до якої було додано повний пакет необхідних документів, що підтверджують наявність її страхового (трудового) стажу, включаючи трудові книжки та інші правовстановлюючі документи.

Вказувала, що у січні 2025 року нею було отримано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі-ГУПФУ в Чернігівській області) про відмову у призначенні пенсії від 27 грудня 2024 року за № 43 у зв`язку з наявністю розбіжностей у написанні її імені в документах, а саме у трудових книжках від 01 серпня 1990 року НОМЕР_1 та від 21 вересня 1993 року, в яких її ім`я вказано російською мовою з подвоєною літерою «н», як « ОСОБА_2 », тоді як у паспорті громадянина України її ім`я записано українською мовою з однією літерою «н» як « ОСОБА_3 ».

Стверджувала, що така розбіжність у написанні її імені має історичне підгрунтя та пояснюється особливостями правопису та перекладу власних імен з російської мови українською в різні періоди.

При видачі трудової книжки НОМЕР_1 від 01 серпня 1990 року в Херсонській обласній психіатричній лікарні, запис було зроблено російською мовою як « ОСОБА_4 », що відповідало тогочасній практиці ведення документації.

Крім того, у її дипломі НОМЕР_2 від 03 липня 1990 року Херсонського медичного училища, який оформлений двома мовами, чітко простежується офіційний переклад її імені: російською мовою « ОСОБА_2 », українською « ОСОБА_3 ».

Вважає, що цей документ є прямим доказом того, що обидва варіанти написання стосується однієї і тієї ж особи.

Вказує, що наявні розбіжності у написанні її імені не є помилкою, а відображають особливості мовної практики та офіційного перекладу власних імен у різні періоди. Усі надані документи, включаючи трудові книжки НОМЕР_1 від 01 серпня 1990 року та від 21 вересня 1993 року, свідоцтво про народження, диплом та інші документи, беззаперечно підтверджують, що « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_4 » є однією і тією ж особою.

Зазначила, що оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не було зараховано до її страхового стажу періоди роботи, зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 від 01 серпня 1990 року та в трудовій книжці від 21 вересня 1993 року, то стало питання щодо встановлення факту належності їй, ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_1 від 01 серпня 1990 року та трудової книжки від 21 вересня 1993 року, оскільки встановлення даного факту необхідно їй для реалізації права на пенсійне забезпечення.

Посилаючись на порушення своїх прав, ОСОБА_1 просила суд встановити факт належності трудової книжки серії НОМЕР_3 від 01 серпня 1990 року, виданої російською мовою на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня, професія, спеціальність «медична сестра» та факт належності трудової книжки від 21 вересня 1993 року, виданої російською мовою на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , професія «прибиральниця» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 24 лютого 2000 року, РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання/перебування як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі, призначено судове засідання (а.с. 21).

Заявниця в судове засідання не з`явилась, надала заяву про підтримання заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та просила суд розглянути справу за її відсутність (а.с.24).

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с.23,26).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом 2 групи, безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК від 11 грудня 2024 року (а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що заявниця є внутрішньо переміщеною особою з м. Херсон, у зв`язку з чим зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11 грудня 2024 року №5137- (а.с.9).

Встановлено, що в грудні 2024 року заявниця звернулась до ГУПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якою було додано повний пакет необхідних документів, що підтверджують наявність її страхового (трудового) стажу, включаючи трудові книжки та інші правовстановлюючі документи.

Рішенням ГУПФУ в Чернігівській області від 27 грудня 2024 року за № 43 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з наявністю розбіжностей у написанні її імені в документах, а саме у трудових книжках від 01 серпня 1990 року НОМЕР_1 та від 21 вересня 1993 року, в яких її ім`я вказано російською мовою з подвоєною літерою «н», як « ОСОБА_2 », тоді як у паспорті громадянина України її ім`я записано українською мовою з однією літерою «н» як « ОСОБА_3 » (а.с.18).

Встановлено, що рішенням ГУПФУ в Чернігівській області № 43 від 27 грудня 2024 року їй було не зараховано до страхового стажу періоди роботи відповідно до трудової книжки від 01 серпня 1990 року НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці ім`я « ОСОБА_2 » (російською мовою) не відповідає даним паспорта; період роботи з 15 вересня 1993 року по 24 лютого 2000 року відповідно до трудової книжки від 21 вересня 1993 року оскільки на титульній сторінці ім`я « ОСОБА_2 » (російською мовою) не відповідає даним паспорта та відсутні дані про роботу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загально обов`язкового державного соціального страхування; період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею трирічного віку, оскільки не надано свідоцтво про народження дитини.

Згідно паспорту громадянина України ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 українською мовою зазначено « ОСОБА_3 », російською мовою зазначено « ОСОБА_2 » (а.с. 4-6).

Встановлено, що у трудовій книжці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01 серпня 1990 року НОМЕР_1 та у трудовій книжці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 вересня 1993 року її ім`я зазначено російською мовою з подвоєною літерою «н», як « ОСОБА_2 », тоді як у паспорті громадянина України її ім`я записано українською мовою з однією літерою «н» як « ОСОБА_3 », російською мовою « ОСОБА_2 » (а.с.11,12-17).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що утрудових книжках заявниці від 01 серпня 1990 року НОМЕР_1 та від 21 вересня 1993 року, ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 російською мовою зазначено « ОСОБА_2 », що не збігається із записом її ім`я в паспорті громадянина України НОМЕР_4 , виданий Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 24 лютого 2000 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , де її ім`я українською мовою зазначено « ОСОБА_3 », російською мовою зазначено « ОСОБА_2 ».

У відповідності до п. 1 ст. 293 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності трудової книжки від 01 серпня 1990 року НОМЕР_1 та трудової книжки від 21 вересня 1993 року заявниці - ОСОБА_1 .

За таких обставин заява ОСОБА_1 про встановленню факту належності їй, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки від 01 серпня 1990 року НОМЕР_1 та трудової книжки від 21 вересня 1993 року, підлягає задоволенню.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволенню заяви про встановлення факту факт належності трудових книжок у повному обсязі.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір у справі складає 605,60 грн., який заявником при зверненні до суду не сплачений, оскільки ОСОБА_1 , як інвалід 2 групи звільнена Законом України «Про судовий збір» від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити.

Встановити факт належності трудової книжки серії НОМЕР_3 від 01 серпня 1990 року, виданої російською мовою на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня, професія, спеціальність «медична сестра» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 24 лютого 2000 року, РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання/перебування як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_3 .

Встановити факт належності трудової книжки від 21 вересня 1993 року, виданої російською мовою на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , професія «прибиральниця» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 24 лютого 2000 року, РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання/перебування як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 14 квітня 2025 року.

Суддя: О.М. Сегеда