Справа № 589/1442/25
Провадження № 2/589/1440/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 квітня 2025 року

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Курбанова А.Р., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок загибелі кози,-

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025р. представник позивача ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок загибелі кози.

Ознайомившись з даною позовною заявою, вважаю, що остання підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року).

Проте, судом встановлено, що дану позовну заяву було подано без додержання вимог, викладених в ч. 4 ст. 177 ЦПК України, відповідно до якої до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору (ч. 3 ст. 177 ЦПК України).

Так, представником позивача ОСОБА_3 в пункті 1 позовної заяви було заявлене клопотання про звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору через малозабезпеченість та інвалідність. Дане клопотання обґрунтоване тим, що позивач через малозабезпеченість та інвалідність не має змоги сплатити судовий збір, а тому сподівається на прийняття рішення судом про звільнення її від сплати судового збору.

Перевіривши доводи клопотання представника позивача про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною третьою статті 136 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, наведеними законодавчими приписами передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору. Підставою для цього є врахування судом майнового стану сторони, який має бути доведений (наприклад, довідкою про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківськими документами про відсутність на рахунку коштів, довідкою податкового органу про рівень доходів тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, зокрема, перевищував 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

На підтвердження права на звільнення позивача від сплати судового збору представник позивача долучив копію довідки до акта огляду медико-соціальною комісією від 23.04.2024р. про безтермінове встановлення позивачу третьої групи інвалідності загального захворювання, в той же час, будь-яких доказів чи відомостей на підтвердження майнового стану позивача, що може свідчити про її малозабезпеченість, рівень її доходів за минулий рік до матеріалів позовної заяви долучено не було.

Сама по собі надана представником позивача копія документу (довідки) на підтвердження наявності інвалідності у позивача жодним чином не підтверджує неможливість сплати нею судового збору при зверненні до суду з даним позовом.

З огляду на вищезазначене та враховуючи те, що належних письмових доказів на підтвердження викладених у клопотанні про звільнення від сплати судового збору обставин до заяви про звільнення від сплати судового збору представником позивача не долучено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем висуваються одна вимога про стягнення матеріальної шкоди в сумі 10000 грн, а також вимога про стягнення моральної шкоди, цінена позивачем в сумі 20000 грн.

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18), ухвалі від 08 липня 2020 року у справі № 213/4130/19.

Враховуючи те, що вимога в позові про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, тобто є майновою вимогою, відтак судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру. Таким чином, позивачем були заявлені дві вимоги майнового характеру, які є об`єктом справлення судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023р. прожитковий мінімум для працездатних осіб становить - 3028 грн.

Тобто, зважаючи на ціну позову в 30000 грн, позивач за подання до суду даного позову має сплатити судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Також суд роз`яснює право на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати за наявності підстав, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», доведених належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, наявність вказаного недоліку, за переконанням суду, перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження, та тягне за собою правові наслідки, передбачені ч. 1 ст. 185 ЦПК України, а відтак вказану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для його усунення шляхом сплати судового збору і надання суду документів, що це підтверджують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 136, 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок загибелі кози - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова