Справа № 161/6950/25
Провадження № 2/161/2928/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Смокович М.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору «Моторне (транспортне) страхове бюро України» про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню, три відсотки річних та інфляційні витрати.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність передачі даної справи до іншого суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Процесуальним законодавством передбачено наступні види підсудності: загальна (стаття 27 ЦПК України), альтернативна (стаття 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України) та виключна (стаття 30 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивач проживає в м. Луцьку та дорожньо-транспортна пригода мала місце в м. Луцьку.

Водночас, статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у цивільній справі № 686/21296/15-ц).

Отже, поняття шкоди, неустойки (пені) та трьох відсотків річних і інфляційних втрат не є тотожними та мають різну правову природу, тоді як за правилами ч.3ст. 28 ЦПК України за місцем проживання позивача можуть пред`являтись лише позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину, а не про стягнення неустойки, яка має штрафний характер, та трьох відсотків річних і інфляційних втрат, які мають компенсаційний характер.

Аналізуючи положення статті 28 ЦПК України, яка визначає підсудність справ за вибором позивача, суд дійшов висновку, що звернення до суду позивача з заявленими позовними вимогами про стягнення пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат, до яких не входить стягнення страхового відшкодування, не передбачає право вибору суду за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди, а тому даний спір підлягає розгляду за правилами ч.2 ст.27 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням відповідача.

Суд звертає увагу на важливе значення встановлення правил підсудності для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати провадження щодо конкретної справи. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом. Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, серед іншого справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, вважаю, що дана справа не підсудна Луцькому міськрайонному суду Волинської області, оскільки відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, а тому позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору «Моторне (транспортне) страхове бюро України» про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування слід передати за підсудністю Шевченківському районному суду міста Київ.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.27, 28, 31 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 161/6950/25 (провадження 2/161/2928/25) за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору «Моторне (транспортне) страхове бюро України» про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, передати на розгляд Шевченківському районному суду міста Київ (02000, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-А).

Згідно із ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстав, передбачених пунктом 1 частиною першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області М.В. Смокович