РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/24361/24,

учасники справи:

позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ"

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-понг» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором №4082182 в розмірі 9787.62 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 4082182 від 10/28/2019 р. з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 3600 грн, а відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання.

01.04.2020 р. згідно умов Договору факторингу №01/04, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором №4082182 від 28.10.2019 р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», а відповідно ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло права вимоги до відповідача.

13.12.2021 року між ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГПОНГ» укладено Договір факторингу №1/4, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 4082182 від 28.10.2019 р.

Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 9787,62 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 3600 грн.; - заборгованість за відсотками становить 5719,62 грн.; - заборгованість за комісією становить 252грн.; - заборгованість за пенею становить 216 грн.

Також у відповіді на відзив від 11.03.2025 представник позивача зазначив, що відповідачу було направлено від первісного кредитора електронним повідомленням (SMS) на номер телефону … одноразовий ідентифікатор, який при введенні відповідачем підтверджує прийняття умов договору, що також доступний у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства за адресою: https://miloan.ua/

Отже, наявність одноразового ідентифікатора та доступ до нього через особистий кабінет є підтвердженням того, що відповідач мав змогу ознайомитися з умовами кредитного договору та підтвердити свою згоду на їх виконання, що в свою чергу свідчить про належне виконання всіх процедур, передбачених договором.

Кредитний договір не визнаний недійсним чи/або неукладеним у встановленому законом порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, не спростована.

До позовної заяви позивачем було додано відповідні документи, які підтверджують факт відступлення права вимоги за кредитним договором від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», а також від ТОВ « ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» до ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ».

Договір факторингу № 01/04 від 01 квітня 2020 року та договір факторингу № 1/4 від 13 грудня 2021 року не визнані недійсними у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, не спростована.

Умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. На підставу заперечень у відзиві на позов від 06.03.2025 зазначив, що позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували факт перерахування коштів та отримання відповідачем позики (кредиту), а саме спосіб видачі кредиту (позики), суми кредиту (позики), час надання кредиту (позики), отримувач кредиту (позики), рахунок отримувача, його ПІБ, дата народження, банк, який здійснював перерахунок коштів та всі інші реквізити отримувача кредиту (позики), тощо.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, щодо підписання відповідачем кредитного договору, а також отримання відповідачем кредитних коштів, що позбавляє можливості прийти до беззаперечного висновку щодо правової природи, суттєвих умов та дійсності договірних зобов`язань.

На підтвердження переходу права грошової вимоги, позивачем надано лише договори факторингу. Однак, позивачем не підтверджено виконанням фактором грошового зобов`язання щодо передачі грошових коштів в розпорядження клієнта (ціна продажу) (сплати фактором клієнту 100% ціни продажу, за відступлення клієнтом факторові права грошової вимоги, та не підтверджено виконанням фактором грошового зобов`язання щодо передачі грошових коштів в розпорядження клієнта за договором факторингу № 01/04 та договором факторингу № ?.

Відповідач спростовує розмір заборгованості по відсотках, як такий що нарахований неправомірно понад межі строку кредитування, а належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору не було надано. Відповідач зазначає, що ТОВ «ФК «Пінг-Понг» нараховувало відсотки, пеню та комісію навіть після спливу строку кредиту. Зі змісту договору № 4082182 від 28.10.2019, в ньому не зазначено переліку послуг «за надання кредиту», їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору.

Враховуючи, що кредитор не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до ч. 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно вимога ТОВ «ФК «Пінг-Понг» в частині стягнення комісії за надання кредиту не підлягає задоволенню.

Відповідач сплачував заборгованість, однак позивач замість того щоб зараховувати сплачені кошти в рахунок погашення кредиту, самостійно здійснював пролонгацію та сплачені кошти йшли в рахунок неправомірно нарахованої комісії.

Також, представником відповідача свої заперечення на позов викладено у запереченнях на відповідь на відзив від 12.03.2025.

Ухвалою суду від 27.12.2024 відкрито провадження у справі.

У судове засідання представник позивача не з`явився. У клопотанні від 15.01.2025 просив здійснювати розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов зазначивши про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Позовні вимоги не визнає.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28.10.2019 р. в особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТзОВ «МІЛОАН» ОСОБА_1 подав Заявку на отримання кредиту № 4082182.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника.

Між ОСОБА_1 та ТзОВ «Мілоан» укладено Договір про споживчий кредит № 4082182 від 10/28/2019 р., та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 3600 грн.

01.04.2020 р. згідно умов Договору факторингу №01/04, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 4082182 від 28.10.2019 р. на користь ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», а відповідно ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло права вимоги до відповідача.

13.12.2021 року між ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу №1/4, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 4082182 від 28.10.2019 р.

Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» становить 9787,62 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 3600 грн.; - заборгованість за відсотками становить 5719,62 грн.; - заборгованість за комісією становить 252грн.; - заборгованість за пенею становить 216 грн.

Згідно п. 6.1. Кредитного договору цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений на веб-сайті Товариства miloan.ua.

В п. 6.2. Кредитного договору зазначено, що розміщені в особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника або передається іншим чином засобами зв`язку вказаними Позичальником під час реєстрації особистого кабінету, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) в Особистому кабінеті на сайті Товариства. Після укладення цей Кредитний договір розміщується в особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству.

За нормами ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, па умови, які с обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом: якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї оферти, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомого інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважаться укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір с укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка ії зробила, вважати себе зобов`язаною у разі ї прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором,визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Після підписання електронним підписом кредитних договорів і прийняття акцепту оферти у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариств виникли зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів.

Відповідачем не спростовано факту укладення кредитного договору, напроти відповідач підтвердив , що сплачував заборгованість.

Окрім того, у суду немає підстав для висновку про те, що відповідач не користувався кредитом.

Згідно п. 2.1. Кредитного договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, зареєстрованої Позичальником для цієї мети в особистому кабінеті на сайті miloan.ua. Як вбачається з п. 5.1. Кредитного договору до підписання цього Договору ознайомився з усіма його умовами (у т. ч. викладеними у п. 6.3) та Правилами надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1046ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доводи представника відповідача про невідповідність розміру відсотків указаних в графіку розрахунків за договором та у додатку №1 до договору факторингу, повністю спростовуються змістом кредитного Договору, відомостями про щоденні нарахування та погашення, який здійснено в межах погодженого сторонами строку Договору з застосуванням процентної ставки визначеної договором.

Стороною відповідача не заперечується погашення відповідачем кредитних коштів, також підтверджено відповідно платіжним дорученням видача кредитних коштів, яке являється первинною бухгалтерською документацією, тому суд відхиляє доводи відповідача про протилежне.

Доказів, які б свідчили про відсутність у відповідача будь-яких кредитних зобов`язань перед кредитором стороною відповідача суду не надано.

Згідно п. 1.5. Кредитного договору сукупна вартість кредиту складає 630.00 грн. в грошовому виразі та 639.00 відсотків річних у процентному значенні, і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору.

Сукупна вартість кредиту розрахована виходячи з припущення, що Кредитний договір залишиться чинним протягом погодженого строку та що Позикодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі.

Пунктом 1.5.1. Кредитного договору комісія за надання кредиту: 252.00 грн., яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до п. 1.5.2. Кредитного договору проценти за користування кредитом: 378,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Поряд з цим, згідно п. 1.6. Кредитного договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2.3 цього Договору.

З вказаної відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що такі нарахування відповідають положенням пунктів 1.5.2.,1.6та 2.2.3.кредитного договору.

Згідно п. 2.2.3. Кредитного договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4, якщо Позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6 Договору (за умовами акцій, програм лояльності, тощо). Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дня наступного за днем визначеним п. 1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. Договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено Товариством в односторонньому порядку. При цьому Сторони погодили, що після зупинення 2 Товариством в односторонньому порядку нарахування процентів Товариство вправі в будь-який момент без погодження з Позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання Позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням Товариства.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

При цьому, суд зауважує, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У даній справі Договори факторингу, у встановленому законом порядку не визнавалися недійсними.

З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності.

Загалом, суд зауважує, що відповідачем чи його представником, на відміну від позивача, жодних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову подано не було.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором.

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач надіслав відповідачу досудову вимогу з метою позасудового врегулювання спору, але заборгованість залишається непогашеною.

Вказаний розмір заборгованості узгоджується з умовами кредитного договору, нормами законодавства, що спростовує доводи відповідача про надання позивачем недостатніх доказів, в той же час відповідач доказів погашення кредиту повністю або в певній частині не надав, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-понг», внаслідок чого відповідач має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-понг» за кредитним договором №4082182 в розмірі 9787,62 грн.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2ст. 137 ЦПК).

При цьому суд зобов`язаний врахувати: -чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; -чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; -поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; -дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141ЦПК).

На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу суду надані наступні документи: -копія договору про надання правничої допомоги № 43657029 від 07.08.2024 року; -додаткова угода №4082182 до Договору №43657029 про надання правової допомоги від 07.08.2024 року; -детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» щодо стягнення кредитної заборгованості; -акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 11.11.2024 року.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Відповідно до ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6000, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" заборгованість за договором № 4082182 від 28.10.2019 у розмірі 9787,62 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійнуправничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ", м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21,1, ,

відповідач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя -