ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 686/11964/18

провадження № 61-9093св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Приватне підприємство «Стожари»,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи: Хмельницька обласна державна адміністрація, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліна Анатоліївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справикасаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2021 року в складі судді Салоїд Н. М. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 31 серпня 2022 року в складі колегії суддів: П`єнти І. В., Корінюк А. П., Талалай О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року Приватне підприємство «Стожари» (далі - ПП «Стожари») звернулося до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просило:

визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13 травня 2016 року № 22-11756-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»;

визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07 вересня 2017 року, укладений між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ;

визнати недійсним договір поділу земельної ділянки від 11 грудня 2017 року;

скасувати реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:2511 на ім`я ОСОБА_3 , здійснену в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 11 грудня 2017 року за № 23865448, земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:212 на ім`я ОСОБА_1 , здійснену в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 11 грудня 2017 року за № 23866596, земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:2513 на ім`я ОСОБА_1 , здійснену в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 11 грудня 2017 року за № 23866188.

На обґрунтування позову зазначало, що 27 вересня 1994 року підприємство отримало у постійне користування 0,9 га землі для будівництва складських приміщень на підставі рішення Хмельницької районної ради народних депутатів № 15 від 15 липня 1994 року, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії ХМ 00022. Земельна ділянка згідно плану зовнішніх меж землекористування складається з трьох земельних ділянок площею 0,56 га, 0,12 га та 0,22 га.

В подальшому вказаним земельним ділянкам було присвоєно кадастрові номери :03:004:2263 (площа земельної ділянки 0,2181 га); :03:004:2264 (площа земельної ділянки 0,12 га); :03:004:2265 (площа земельної ділянки 0,5604 га).

19 грудня 2017 року Хмельницька обласна державна адміністрація надала письмову згоду на відновлення меж земельної ділянки державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Шаровечківської сільської ради Хмельницького району та перебуває у постійному користуванні ПП «Стожари» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ХМ 00022 від 27 вересня 1994 року.

Після виготовлення технічної документації із землеустрою підприємство звернулось до державного кадастрового реєстратора відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявами про реєстрацію цих земельних ділянок.

Проте рішенням державного кадастрового реєстратора № РВ-018 від 17 лютого 2018 року відмовлено у внесенні відомостей (змін) до Державного земельного кадастру у зв`язку з перетином ділянок із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:004:2511, площа співпадає на 91,4931 %, а також із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:004:0054, площа співпадає на 0,6707%.

В подальшому стало відомо, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-11756-СГ від 13 травня 2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,6227 га, кадастровий номер :03:004:2487.

07 вересня 2017 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу відчужив 1/3 вказаної земельної ділянки ОСОБА_3 , а 2/3 земельної ділянки - ОСОБА_1 .

11 грудня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали договір поділу вказаної земельної ділянки.

Наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22- 11756-СГ від 13 травня 2016 року «Про затвердження документації із землеустрою» є незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийнятий щодо земельної ділянки, яка вже була надана у постійне користування приватного підприємства і у нього не вилучалась. За таких обставин, підлягають визнанню недійсними і вищезазначені договори.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 31 серпня 2022 року, позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13 травня 2016 року № 22-11758-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,6227 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :03:004:2487).

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07 вересня 2017 року, загальною площею 0,6227 га (кадастровий номер :03:004:2487), який укладений ОСОБА_2 з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А. А. за реєстровим № 7881.

Визнано недійсним договір поділу земельної ділянки, що знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений 11 грудня 2017 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А. А. за реєстровим № 10975.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з доведеності факту порушення прав позивача на земельну ділянку, право постійного користування на яку підприємство набуло у 1994 році. Передача у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, частина якої накладається на земельну ділянку, що перебуває в користуванні позивача, є незаконною, тому наявні правові підстави для визнання недійсними оспорюваних договорів.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просила скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 31 серпня 2022 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

На обґрунтування касаційної скарги зазначала про застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23 липня 2018 року в справі № 760/8892/17, від 26 вересня 2018 року в справі № 522/10366/16-ц, від 14 березня 2019 року в справі № 757/55244/17-ц, від 03 квітня 2019 року в справі № 712/15369/12, від 02 вересня 2019 року в справі № 500/5291/13-ц, від 16 жовтня 2020 року в справі № 910/12787/17, від 10 листопада 2021 року в справі № 206/1198/19, від 14 грудня 2021 року в справі № 726/1524/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

ПП «Стожари» не довело факт накладення земельної ділянки, яка перебуває у його постійному користуванні, на земельні ділянки, які належать на праві власності їй та ОСОБА_3 .

Позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх порушених прав. За умови доведення позивачем порушення його прав та інтересів, належним способом захисту є вимога до останніх набувачів права власності на спірне майно про витребування вказаного майна.

Оскільки вона є добросовісним набувачем права власності на спірну земельну ділянку, відсутні правові підстави для позбавлення її цього права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

15 грудня 2022 року справа № 686/11964/18 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Савченко О. В., про зупинення виконання/дії рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2021 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 31 серпня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2023 року зупинено провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 446/478/19 (провадження № 14-90цс23).

Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2025 року поновлено провадження у цій справі.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що рішенням 15 сесії Хмельницької районної ради народних депутатів ХХІ скликання № 15 від 15 липня 1994 року відведено земельну ділянку площею 0,9 га під будівництво складських приміщень ПП «Стожари» за рахунок непридатних земель Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Вказана земельна ділянка згідно плану зовнішніх меж землекористування складалась із трьох частин - площею 0,56 га, 0,12 га та 0,22 га кожна.

27 вересня 1994 року ПП «Стожари» отримало державний акт на право постійного користування землею серії ХМ 00022, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею під номером 52, та зазначено план зовнішніх меж землекористування.

Органом реєстрації внесено відомості про земельну ділянку ПП «Стожари» на підставі Державного акта на право постійного користування землею серії ХМ 00022 від 27 вересня 1994 року та присвоєно кадастрові номери: :03:004:2269 (земельній ділянці площею 0,2181 га); :03:004:2264 (земельній ділянці площею 0,12 га) та :03:004:2295 (земельній ділянці площею 0,5604 га).

19 грудня 2017 року Хмельницька обласна державна адміністрація надала письмову згоду на відновлення меж земельної ділянки державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Шаровечківської сільської ради Хмельницького району та перебуває в постійному користуванні ПП «Стожари» згідно з Державним актом на право постійного користування землею.

Рішенням № РВ-018 від 17 лютого 2018 року відмовлено ПП «Стожари» у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо реєстрації земельної ділянки площею 0,12 га у зв`язку з перетином із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:004:2511, площа співпадає на 91,4931 %. Площа перетину із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:004:0054 співпадає на 0,6707%.

Рішенням № РВ-018 від 17 лютого 2018 року відмовлено ПП «Стожари» у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо реєстрації земельної ділянки площею 0,56 га у зв`язку з перетином з іншими земельними ділянками: з кадастровим номером :03:004:2513, площа співпадає на 32,5113 %, з кадастровим номером :03:004:2511, площа співпадає на 11,8079 %, з кадастровим номером :03:004:2512, площа співпадає на 36,9592%, з кадастровим номером :03:004:0054, площа співпадає на 0,7262%.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22- 22-11756-СГ від 13 травня 2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, загальною площею 0,6227 га (кадастровий номер :03:004:2487) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07 вересня 2017 року ОСОБА_2 продав, ОСОБА_3 купив 1/3 частини, а ОСОБА_1 - 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,6227 га (кадастровий номер :03:004:2487).

11 грудня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали договір поділу земельної ділянки, що є спільною власністю, за умовами якого поділили земельну ділянку площею 0, 6227 га, кадастровий номер :03:004:2487. У власність ОСОБА_3 перейшла земельна ділянка площею 0, 2076 га, кадастровий номер :03:004:2511, а у власність ОСОБА_1 - земельна ділянка площею 0,2076 га, кадастровий номер :03:004:2512, та земельна ділянка площею 0,2075 га, кадастровий номер :03:004:2513.

Згідно з висновком експерта № 707/019 від 23 січня 2020 року, складеного за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:2512 та :03:004:2513, які належать на праві власності ОСОБА_1 , та земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:2511, яка належить ОСОБА_3 , накладаються на земельні ділянки відповідно до технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, розробленої ТОВ «Бюро судових будземекспертиз» на основі Державного акту на право постійного користування землею серії ХМ 00022 від 27 вересня 1994 року, виданого ПП «Стожари».

Водночас експертом зазначено, що конфігурація земельних ділянок згідно технічних документацій, розроблених ТОВ «Бюро судових будмедекспертиз», не повністю відповідає даним державного акту, що наглядно видно на Збірному кадастровому плані. Враховуючи цю обставину, а також відсутність землевпорядної документації, на основі якої був виданий даний державний акт, встановити точне місце розташування меж земельної ділянки згідно державного акту експерт не має можливості.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:2511, :03:004:2512 та :03:004:2513 накладаються на орієнтовне місце розташування земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ПП «Стожари» згідно державного акту на право постійного користування землею серії ХМ 00022 від 27 вересня 1994 року, яке встановлене з врахуванням технічних документацій, розроблених ТОВ «Бюро судових будземекспертиз».

Відповідно до листа виконавчого комітету Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 20 липня 2018 року, у Шаровечківській сільській раді відсутні планово-картографічні матеріали, які дали б можливість визначити місцерозташування земельної ділянки площею 0,9 га, яку надано у постійне користування ПП «Стожари».

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України).

Частинами першою, другою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 122 ЗК України (в редакції, чинній на момент видачі оспорюваного наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13 травня 2016 року № 22-11756-СГ) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (частина п`ята статті 116 ЗК України в редакції, чинній на момент видачі оспорюваного наказу).

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Звертаючись до суду з позовом, ПП «Стожари» зазначало, що частина земельної ділянки, яка перебуває у його постійному користуванні з 1994 року, накладається на земельні ділянки, право власності на якій у 2017 році набули ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Позивач з дотриманням правил статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння кінцевого набувача.

Для такого витребування не потрібно заявляти вимоги про визнання незаконними та недійсними рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, рішень, записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за незаконним володільцем, самої державної реєстрації цього права, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, у тому числі документів (свідоцтв, державних актів тощо), що посвідчують відповідне право.

Такі вимоги є неналежними способами захисту права власника, оскільки їх задоволення не відновить володіння позивачем його майном.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 січня 2025 року у справі № 446/478/19 (провадження № 14-90цс23) дійшла висновку, що коли позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Віндикаційний позов дозволяє в більшій мірі вирішити питання втручання у право особи на мирне володіння майном, забезпечує дотримання пропорційності та балансу інтересів, дослідження добросовісності набувача майна, що є важливим для розгляду подібних спорів.

Разом з тим, для вирішення таких спорів земельна ділянка, для витребування якої наявні підстави, має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі.

Витребування як належний спосіб захисту у цій справі не може бути застосований щодо всієї земельної ділянки, така вимога може розглядатися тільки щодо тієї частини земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні позивача.

Враховуючи обрання позивачем неналежного способу захистурішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Зважаючи на те, що в справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 31 серпня 2022 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Приватного підприємства «Стожари» до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Хмельницька обласна державна адміністрація, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліна Анатоліївна про визнання незаконним та скасування наказу про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки, визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки та договору поділу земельної ділянки, скасування права власності на земельні ділянки відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Ю. Тітов

СуддіА. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун

В. І. Крат