Справа № 161/9968/22 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/402/25 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що постановою Луцького міськрайонного суду від 03.02.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Водій ОСОБА_2 13.11.2021 року створив аварійну обстановку, порушив вимоги п.п. 2.3д, 10.3 Привал дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 03.03.2022 року провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 від 04.07.2022 вартість матеріального збитку заподіяною автомобілю RenaultMeganeScenicд.н.з. НОМЕР_1 , становить 10 763,86 грн, які підлягають стягненню з відповідача, як матеріальна шкода.

Вирішити питання відшкодування шкоди в позасудовому порядку відповідач відмовився. Крім того, внаслідок створення аварійної обстановки на дорозі, зіткнення трьох автомобілів, позивач перенесла велике нервове потрясіння, переляк, не маючи коштів на відновлення автомобіля не могла тривалий час користуватися ним за цільовим призначенням, що негативно вплинуло на звичний уклад життя позивача.

А тому просила суд стягнути з ОСОБА_2 10 763 гривень матеріальної шкоди, 5000 гривень моральної шкоди, 2700 гривень витрат понесених за проведення оцінки суб`єктом оціночної діяльності заподіяного збитку, 500 гривень на вартість оплати послуг нотаріуса за нотаріальне посвідчення довіреності на ім`я ОСОБА_4 та судовий збір.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2022 року частково задоволено позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 763 гривні 86 коп матеріальної шкоди, 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди, 2014 гривень 89 коп витрат понесених за проведення оцінки суб`єктом оціночної діяльності заподіяного збитку та 1190 гривень 88 коп судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області суду від 17.03.2023 року за заявою представника відповідача адвоката Поліщука В. А. заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2022 скасовано, а справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

06.04.2023 року на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, обґрунтована тим, що ПАТ «СГ «ТАС» 06.03.2023 року здійснила страхове відшкодування у розмірі 7 421,25 грн, а тому представник позивачки адвокат Наумчук І.П. просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 340,51 гривень матеріальної шкоди, 5 000 гривень моральної шкоди, 1984 гривень судового збору, 7 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу, 2 700 гривень витрат за оцінку суб`єктом оціночної діяльності заподіяного збитку.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , 3 340 (три тисячі триста сорок) гривень 51 коп. матеріальної шкоди, 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди, 2 700 (дві тисячі сімсот) гривень витрат понесених за проведення оцінки суб`єктом оціночної діяльності заподіяного збитку та 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень 88 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,вважає, що оскаржуване судове рішення необхідно змінити в частині позовної вимоги про стягнення з ньогона користь позивачки 3 340. 51 грн., відмовивши в їх задоволенні. Просить змінити в цій частині рішення, вирішити питання перерозподілу судових витрат. В іншій частині залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Позивачка своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалася та відзив на апеляційну скаргу не подала, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що власником транспортного засобу відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_2 є відповідач ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно постанови Луцького міськрайонного суду від 03.02.2022 по справі №161/21006/21 ОСОБА_2 визнано винним у порушені вимог п.п. 2.3д, 10.3 ПДР України, що спричинило аварійну ситуацію, у зв`язку з чим ОСОБА_1 здійснила зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_3 , кваліфіковано за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 445 грн та судовий збір і розмірі 496,20 грн. (а.с.10).

Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду від 03.03.2022 провадження в справі №161/21045/21 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Встановлено, що 13 листопада 2021 року водій ОСОБА_2 13.11.2021 о 12:07 год у м. Луцьку перед перехрестям вулиць архітектора Метельницького та Дубнівської, керуючи автомобілем Opel Insignia д.н.з. НОМЕР_4 , під час здійснення маневру перелаштування праворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у попутному напрямку, чим змусив водія різко гальмувати, та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення. Своїми діями ОСОБА_2 створив аварійну обстановку, порушив вимоги п.п. 2.3д, 10.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП. Зазначені обставини встановлені постановою суду від 03 лютого 2022 року, яка набрала законної сили. (а.с.28).

Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу №5/22 від 01.07.2022 суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 та висновку про вартість, вартість матеріального збитку заподіяною автомобілю Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , становить 22 560,53 грн, крім робіт та фарбувальних матеріалів, пошкодженого внаслідок ДТП, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить 10 763,86 грн (а.с.15-16).

Позивач сплатила ОСОБА_3 (суб`єкту оціночної діяльності) - аванс за виконання оцінки вартості збитків спричинених ДТП в розмірі 1000 грн (згідно копії квитанції від 04.07.2022 №0.0..1) та 1 700 грн. за виконання робіт з оцінки вартості збитків спричинених ДТП (згідно квитанції від 22.07.2022 №9275-9595-3212-1396 (оригінал поданий позивачем в судовому засіданні) (а.с.23-24).

Згідно листа АТ «СГ «ТАС» (приватне) від 22.06.2022 №720, ОСОБА_1 було відмовлено у страховій виплаті в повному обсязі, мотивуючи тим, що в постанові Луцького міськрайонного суду від 03.02.2022 не зазначено, що в діях ОСОБА_2 присутній склад правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідно до ст. 32.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності (а.с.17).

Згідно копії платіжної інструкції №322462 від 06.03.2023 ПАТ СГ «ТАС» здійснило страхове відшкодування на ім`я ОСОБА_1 в розмірі 7 421,25 грн (а.с.96 зворот).

Згідно з вимогами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Позивач, внаслідок ДТП, вчиненого з вини ОСОБА_2 , зазнала майнової шкоди у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , становить 22 560,53 грн, крім робіт та фарбувальних матеріалів, пошкодженого внаслідок ДТП, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить 10 763,86 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду, що страхова виплата ПАТ СГ «ТАС» позивачу була здійснена 06.03.2023 в розмірі 7 421,25 грн, таким чином з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 3 342,61 грн., а враховуючи межі позовних вимог, слід стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 3 340,51 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що сума збитків підлягає до стягнення саме з ПАТ СГ «ТАС», є безпідставними, з огляду на те, що безпосереднім учасником ДТП застрахований автомобіль не був, лише винні дії відповідача спричинили виникнення дорожньо транспортної пригоди, учасниками якої були інші два автомобіля.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів та їх відображення в рішенні суду першої інстанції, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних по суті висновків суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 268 ч. 4, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді