Провадження № 2/524/2522/25
27.03.2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчук у складі:
головуючого судді Рибалки Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Панченко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми боргу,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до ОСОБА_2 у якому просить стягнути з відповідачів в порядку ст. 625 ЦК України інфляційні та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 17.02.2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчука було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та призначено до стягнення з Відповідача на користь Позивача збитків в порядку регресу у розмірі 36 000 грн. 00 коп. та судових витрат.
Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.10.2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 16.03.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (Новий кредитор) було укладено Договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору у тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АК/496413 від 13.09.2016 року
20.12.2022 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70582435 щодо примусового виконання рішення суду згідно виконавчого документа. Однак на сьогоднішній день, Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.11.2024 4 від 17.02.2021 року досі не виконане.
Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь 3% річних у розмірі 4 071 грн. 45 коп. та інфляційні втрати у розмірі 18 826 грн. 04 коп. та судові витрати.
Ухвалою судді від 05.12.2024 року відкрито спрощене провадження у справі.
Ухвалою судді від 27.03.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, просили розглянути справу без їх участі, про що надали письмові заяви.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час, місце слухання справи був належним чином повідомлений через оголошення на веб-сайті судової влади України та поштою, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
17.02.2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчука було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та призначено до стягнення з Відповідача на користь Позивача збитків в порядку регресу у розмірі 36 000 грн. 00 коп. та судових витрат.
Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.10.2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 16.03.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (Новий кредитор) було укладено Договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору у тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АК/496413 від 13.09.2016 року
20.12.2022 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70582435 щодо примусового виконання рішення суду згідно виконавчого документа. Однак на сьогоднішній день, Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.11.2024 4 від 17.02.2021 року досі не виконане.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначається, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Вказане також підтверджується правовим висновком Верховного суду України від 01.10.2014 року, викладеним у справі № 6-113цс14.
Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
При цьому іншого порядку компенсації грошей (грошових коштів) у зв`язку з їх знеціненням, окрім встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін), чинним законодавством України не передбачено.
Зволікання відповідача з виконанням судового рішення, що набрало законної сили, призвело до девальвації грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач має право вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних.
Ураховуючи те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Аналізуючи викладене, суд дійшов, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно достатті 1 Закону України «Про адвокатурута адвокатськудіяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги, закріплено статтею 27 зазначеного Закону. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами з наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості кожної окремо наданої послуги, з урахуванням її складності та обсягу, а не лише визначення загальної вартості наданої правової допомоги.
Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 4 000 грн., які підтверджуються договором № 01/11/22 про надання правової допомоги від 01.12.2022 року, актом від 17.06.2024 року про надання юридичної допомоги. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 4 000 гривень є реальними, підтвердженими матеріалами справи.
Клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу не надходило.
У відповідності до статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 968 грн. 96 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,12,81,141,258,263,264,265,273,280-289, 354, ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми боргу - задовольнити.
Стягнути з стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 3% річних у розмірі 4 071 (чотири тисячі сімдесят одна) грн. 45 коп. та інфляційні втрати у розмірі 18 826 (вісімнадцять тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 04 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у повернення сплаченого судового збору 968 грн. 96 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , остане відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.В. Рибалка