Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/477/25
Провадження № 2-с/553/39/2025
У Х В А Л А

Іменем України

14.04.2025м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Фоміна Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

В С Т А Н О В И В :

14.03.2025 року Ленінським районним судом м. Полтави видано судовий наказ по справі №553/477/25 (провадження №2-н/553/347/2025) про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код ЄДРПОУ: 40121452 розрахунковий рахунок із спеціальним режимом використання: НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» м. Київ, МФО 300465) заборгованість за спожитий природній газ за період з 01 лютого 2022 року по 31 грудня 2024 у розмірі 18 196 (вісімнадцять тисяч сто дев`яносто шість) гривень 18 коп., а також судового збору у розмірі по 302 грн. 80 коп.

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування вище зазначеного судового наказу, оскільки зазначені в заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» вимоги є необгрунтованими та безпідставними, а саме стягувач в розрахунках заборгованості зазначив не вірні об`єми спожитого газу. В 2021 році під час переходу постачальника АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», останнім були ортимані не вірні показники спожитого газу за адресою: АДРЕСА_1 . З даною невідповідністю він звернувся до стягувача з актом звірки фактично використаних об`ємів природного газу від АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», згідно якого відсутня будь-яка заборгованість. Оператором ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» всі дані акту звірки були прийняті та вподальшому враховані для виконання. В подальшому ОСОБА_2 повністю сплачувалися кошти за отримані послуги споживання природного газу протягом вказаного періоду. Тому нарахована заборгованість стягувачем є незаконною. Окрім того, ОСОБА_1 просить стягнути понесені ним судові витрати, а саме: 151,40 грн. судового збору за подання заяви про скасування судового наказу, в порядку повороту виконання судового наказу від 14.03.2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що між сторонами наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, отже, судовий наказ про стягнення заборгованості підлягає скасуванню, що в свою чергу дасть можливість боржнику більш повно реалізувати свої права як відповідача в позовному провадженні.

Що стосується вимог про стягнення судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження. Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (частина друга статті 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом другим ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Із зазначених процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин третьої та восьмої статті 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин першої та другої статті 141 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимога про стягнення судового збору в сумі 151,40 грн., сплаченого боржником при подачі заяви про скасування судового наказу, не підлягає задоволенню, та розподіл судових витрат, підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження.

Керуючись 19, 42, 137, 141, 160, 170, 171 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 14.03.2025 у справі № 553/477/25 - задовольнити частково.

Судовий наказ Ленінського районного суду м. Полтави від 14.03.2025 у справі №553/477/25, провадження №2-н/553/39/2025 виданий за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 заборгованості за споживання природного газу за період з 01.02.2022 року по 31.12.2024 в сумі 18 196 (вісімнадцять тисяч сто дев`яносто шість) гривень 18 коп., а також судового збору у розмірі по 302 грн. 80 коп. - скасувати.

У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 151,40 грн. - відмовити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. В. Фоміна