Справа № 202/3517/22
Провадження № 6/202/79/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

02 квітня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення, заінтересована особа: ОСОБА_3 , у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про поворот виконання заочного рішення суду по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про відстрочення виконання судового рішення.

Вказав, що Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року у справі №202/3517/22 заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2022 року змінено - стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 28878 (двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят вісім) гривень 66 копійок: яка складається з наступного: 5950,83 грн. - три відсотки річних від простроченої суми; 22927,83 грн. - інфляційні втрати.

Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська призначено відкрите судове засідання по справі за заявою ОСОБА_3 про поворот виконання рішення суду по цивільній справі № 202/3517/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Оскільки заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2022 року виконано, то заявник просить в порядку повороту виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2022 року у справі № 202/3517/22 стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 26 898,10 грн., що складається з 830,70 грн. трьох відсотків річних від простроченої суми, 25 644,47 грн. інфляційних втрат та 422,93 грн. судового збору; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені останнім судові витрати, пов`язані з подачею заяви про поворот виконання заочного рішення, докази яких будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Вказав, що наразі існують виняткові обставини, за яких заявник (позивач) звертається до суду з заявою про відстроченням виконання рішення суду, оскільки: ним вже понесені значні матеріальні витрати загальною сумою 15594,10 грн. на правову допомогу Адвокатського об`єднання «ЮР - БОНУС» у справі № 202/3517/22: 8099,90 грн. (згідно доданої до справи квитанції № 2 від 18.09.2024р.) за надання послуг при розгляді справи першою інстанцією; 7494,20 грн. (згідно доданої до справи квитанції № 3 від 11.12.2024р.) за надання послуг при розгляді справи апеляційною інстанцією.

Він є пенсіонером та інших, окрім пенсії, доходів не має. Отже, зібрати визначену Дніпровським апеляційним судом суму у розмірі 26898,10 грн. зможе лише протягом року.

Вказав, що ОСОБА_3 виконав рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-948/07 від 28.03.2007 р. та сплатив борг у повному обсязі (165676,10 грн.) - лише через 17 років.

Також ОСОБА_3 виконав рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі №202/3517/22 від 22 жовтня 2022 року та сплатив борг у повному обсязі (56346,23 грн.) - лише через 15 місяців.

Звернув увагу на те, що ОСОБА_3 оскаржив рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2022 року по стягненню боргу у сумі 56346,23 грн. - лише через два роки.

Отже, відстрочення сплати позивачем суми 26898,10 грн. на один рік не є надмірно тривалим для стягувача.

Крім того, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/21421/23 від 13.01.2025 р. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у позовних вимогах до Державного підприємства «Сетам», Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_5 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович, про визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого майна, скасування постанови старшого державного виконавця про передачу майна стягувачу, скасування акту старшого державного виконавця про передачу майна стягувану, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності на нерухоме майно - відмовлено.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2025р. стягнено з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 086,70 (дванадцять тисяч вісімдесят шість грн. і сімдесят коп.) грн.; стягнено з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 086,70 (дванадцять тисяч вісімдесят шість) грн. і сімдесят коп.) грн.

11.02.2025 р. до Дніпровського апеляційного суду представником скаржника ОСОБА_3 - адвокатом Домашенко Д.М. подана апеляційна скарга на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2025 р. та додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2025 р. у справі № 202/21421/23.

Апеляційний розгляд справи призначено на 15 квітня 2025 року на 15:30 годину.

Якщо рішенням Індустріального районного суду у справі № 202/3517/22 вимоги, заявлені ОСОБА_3 , будуть задоволені та рішення буде виконано шляхом вчинення передбачених виконавчою службою дій, позивачем будуть сплачені визначені судом грошові кошти на користь заявника в повному обсязі, а рішення у справі № 202/21421/23 (після набрання законної сили) залишиться невиконаним, оскільки ОСОБА_3 з 21.01.2022р. перебуває за межами України та офіційні джерела надходження його коштів - відсутні.

Просив суд у порядку п. 1 ст. 435 ЦПК України ухвалити судове рішення за заявою ОСОБА_3 про поворот виконання рішення суду по цивільній справі № 202/3517/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу з відстроченням його виконання на один рік.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21 березня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 24 березня 2025 року заяву призначено до розгляду.

У судовому засіданні заявник підтримав заяву з наведених в ній підстав та просив суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Домашенко Д.М., просив суд відмовити в задоволенні заяви про відстрочку виконання судового рішення.

Суд, заслухавши заявника, представника заінтересованої особу, дослідивши матеріали справи №202/3517/22, заяву, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 2 ст. 435 ЦПК України визначено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 435 ЦПК України).

Судом встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суд м.Дніпропетровська від 28.10.2022 року у справі № 202/3517/22, провадження № 2/202/1685/2022 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 55353 грн. 83 коп., яка складається з наступного: 6781,53 грн. три відсотки річних від простроченої суми; 48572,30 грн. інфляційні втрати, а також стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

30.11.2022 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист №202/3517/22 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 55353 грн. 83 коп.

Постановою старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мартинової Н.В. від 05.12.2022 року відкрито виконавче провадження № 70452718 з примусового виконання виконавчого листа №202/3517/22 від 30.11.2022 року.

Постановою старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мартинової Н.В. від 06.01.2023 р. виконавче провадження № 70452718 було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 65659045, яке велося Індустріальним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

26.01.2024 р. боржником в рамках зведеного виконавчого провадження № 65659045 на рахунок Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було сплачено суму у розмірі 195467,30 грн., що підтверджується квитанцією.

Постановою старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мартинової Н.В. від 30.01.2024 р. виконавче провадження № 70452718 закінчене у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого документа.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.12.2024 р. апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 задоволено частково. Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2022 року змінено. Стягнуто з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість у розмірі 28878 (двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят вісім) гривень 66 копійок: яка складається з наступного: 5950,83 грн. три відсотки річних від простроченої суми; 22927,83 грн. інфляційні втрати. Стягнуто з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 517,73 грн. Стягнуто ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в розмірі 569,47 грн. Вказана постанова набрала законної сили.

Виходячи із вищевикладеного стягнуті заочним рішенням з відповідача на користь позивача суми зменшені судом апеляційної інстанції, а відповідачем на користь позивача надмірно сплачено 26 898,10 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2025 року заяву ОСОБА_3 про поворот виконання заочного рішення суду по цивільній справі № 202/3517/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - задоволено.

Допущено поворот виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2022 року у справі № 202/3517/22.

В порядку повороту виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2022 року у справі № 202/3517/22 стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову суму у розмірі 26 898 (Двадцять шість тисяч вісімсот дев`яносто вісім) гривень 10 коп., що складається з: трьох відсотків річних від простроченої суми 830,70 грн.; інфляційних втрат - 25 644,47 грн. та судового збору - 422,93 грн..

Частиною 4 ст. 435 ЦПК України визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Досліджуючи зміст заяви, судом встановлено, що заявником не наведено будь-яких обґрунтувань щодо необхідності відстрочення виконання рішення, враховуючи підстави, які визначено ч. 4 ст. 435 ЦПК України.

Так, виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов`язковість виконання рішення є однією з засад виконавчого провадження (ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 травня 2019 року у справі № 905/2458/16 зазначено, що: «принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню. При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»). Відтак, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі 619/562/18 (провадження № 61-39095св18) зазначено, що: «належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України».

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Так, заявником не наведено жодних суттєвих причин та доказів неможливості або складності процедури виконання ухвали про поворот виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б бути розцінені як підстава для відстрочення виконання вказаної ухвали, заявником не надано.

Щодо посилання заявника на обставини, що є підставою для відстрочення виконання судового рішення, а саме на тривалість виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-948/07 від 28.03.2007 р. та сплати боргу у повному обсязі (165676,10 грн.) - лише через 17 років; оскарження рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2022 року у справі 202/3517/22 по стягненню боргу у сумі 56346,23 грн. - лише через два роки не є підставою для відстрочення виконання судового рішення.

Твердження про те, що якщо рішенням Індустріального районного суду у справі № 202/3517/22 вимоги, заявлені ОСОБА_3 , будуть задоволені та рішення буде виконано шляхом вчинення передбачених виконавчою службою дій, позивачем будуть сплачені визначені судом грошові кошти на користь заявника в повному обсязі, а рішення у справі № 202/21421/23 (після набрання законної сили) залишиться невиконаним, оскільки ОСОБА_3 з 21.01.2022 р. перебуває за межами України та офіційні джерела надходження його коштів - відсутні, не є безумовною підставою для відстрочення виконання судового рішення, оскільки зазначена заявником справа № 202/21421/23 не стосується даної справи.

Виходячи з викладеного вище, приймаючи до уваги недоведеність заявником (позивачем) наявність конкретних обставин, які суттєво ускладнюють або роблять неможливим виконання ухвали про поворот виконання рішення суду в цій справі, правові підстави для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду відсутні, а, отже, заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 95, 260, 353-355, 435, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення, заінтересована особа: ОСОБА_3 , у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про поворот виконання заочного рішення суду по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст складено 08.04.2025 року.

Суддя Л.П. Слюсар