Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер:704/1364/24

Номер провадження 2/704/172/25

07 квітня 2025 року м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі: головуючої судді Москаленко І.В., за участю секретаря Рябошапки Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Тального цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2024 року позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в обґрунтування якого вказала, що внаслідок винних дій відповідачки сталася дорожньо-транспортна пригода, якою їй заподіяно матеріальну та моральну шкоду, а тому просить стягнути з відповідачки на її користь різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 86490,00 грн., франшизу в розмірі 3200,00 грн., вартість послуг станції технічного обслуговування в розмірі 1450,00 грн. та 10000,00 грн. завданої моральної шкоди, всього 101140,00 грн.

В судове засідання позивачка та її представниця не з`явилися, однак представниця позивачки ОСОБА_3 подала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити, та просить справу розглядати без їх участі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та без участі її представника, під час ухвалення рішення просить суд врахувати її заперечення, викладені у відзиві на позов.

Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників).

Крім того, на 05.03.2025 року на адресу суду надійшов відзив на по позовну заяву від ОСОБА_2 в якому відповідачка просить позов задовольнити частково, вважає, позивачкою не надано доказів понесених матеріальних витрат на ремонт автомобіля, також вважає завищеними позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, не згідна з вимогами позивачки про відшкодування витрат на правничу допомогу. Крім того в додаткових поясненнях у справі просить врахувати її важке матеріальне становище, як внутрішньо переміщеної особи, та зменшити розмір відшкодування шкоди.

Суд, оголосивши заяви сторін (їх представників), вивчивши матеріали справи в межах наданих доказів, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

10.08.2024 року о 08 год. 15 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем Honda Accord, р.н.з. НОМЕР_1 , у м.Тальне на автодорозі Н-16 автосполученням Золотоноша-Черкаси -Сміла-Умань, не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортним засобом і безпечно керувати ним, не дотрималася безпечної дистанції та не врахувала дорожню обстановку, у результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем Suzuki Vitara, р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яка рухалася попереду. Внаслідок даного зіткнення автомобіль Suzuki Vitara, р.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з автомобілем Ford Mondeo, р.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 24.10.20224 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні зазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в сумі 850 гривень ( а.с.53-55).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як володільця транспортного засобу марки Honda Accord, р.н.з. НОМЕР_1 була застрахована ПАТ «СК «АРСЕНАЛ-СТРАХУВАННЯ», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 221956145 ( а.с.12).

Власник пошкодженого транспортного засобу Suzuki Vitara, р.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «СК «АРСЕНАЛ-СТРАХУВАННЯ» з вимогою про виплату страхового відшкодування за вище зазначеним договором ( а.с.14).

Крім того, ОСОБА_5 було замовлено у судового експерта Кипи С.М. проведення судової автотоварознавчої експертизи. Відповідно до висновку №039/2024 від 12.09.2024 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу без врахування коефіцієнту фізичного зносу складників склала 246490, 90, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників склала 163525,43 грн. ( а.с.15-19). Витрати на проведення даної експертизи склали 6500 грн. (а.с.40).

Також 09.09.2024 року була проведена діагностика підвіски та демонтаж заднього і переднього бамперів, та демонтаж передньої фари зліва на станції технічного обслуговування, що підтверджується рахунком на оплату MRD-442-1697263 на суму 1450,00 грн. ( а.с.39)

Відповідно до Постанови Правління НБУ №109 від.30.05.2022 року страхова сума за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих, 160000 грн. на одного потерпілого.

04.10.2024 року ПАТ «СК «АРСЕНАЛ-СТРАХУВАННЯ», яке було зобов`язане сплатити страхове відшкодування в розмірі 163525,43 грн.,за мінусом 21329, 43 грн. ПДВ та за мінусом франшизи 3200 грн., сплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 138996, 00 грн.(а.с.38).

Різниця між фактичним розміром шкоди та належним страховим відшкодуванням складає 86490,90 грн.

В цій частині позовних вимог слід зазначити таке.

Ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вже зазначалось вище, судом встановлено винуватість відповідачки у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої транспортному засобу, який належить позивачці було завдано механічних пошкоджень, а відтак завдано позивачці матеріальної шкоди.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог в цій частині, суд приймає до уваги те, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. Під майновою шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Відповідно до ст.22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Факти заподіяння шкоди її розмір доведено належними та допустимими доказами.

А отже, різниця між фактичним розміром шкоди та належним страховим відшкодуванням, яка складає 86490,00 грн. (сума, зазначена в прохальній частині позовної заяви) підлягає стягненню з відповідачки.

Також підлягають стягненню витрачені кошти на послуги станції технічного обслуговування в розмірі 1450,00 грн.

Ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Абз. 2 п.12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що розмір франшизи в сумі 3200,00 грн. правомірно не було відшкодовано страховою компанією, стороною відповідачки доводи позову в цій частині спростовані не були, а тому суд вважає, що вказана сума за вимогами закону підлягає стягненню із відповідачки, як винуватця ДТП, на користь позивачки.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. В позовній заяві представник позивачки просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Як на підставу спричинення моральної шкоди, позивачка посилається на стрес, перенесений нею у результаті дорожньо-транспортної пригоди та суттєвими пошкодженнями автомобіля, тривалість вирішення питань, пов`язаних із відшкодуванням спричинених збитків, що потребувало значних зусиль, витрат часу тощо…

Відповідно до п. 2,3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд не бере до уваги заперечення відповідачки про те, що позивачка не довела будь-якими доказами факт спричинення їй моральної шкоди.

За даних обставин підставами для відшкодування моральної шкоди є факт протиправних дій відносно позивачки зі сторони ОСОБА_2 , що полягало у порушенні ПДР України останньої, наслідком чого була дорожньо-транспортна пригода. Також такою підставою є факт пошкодження майна - транспортного засобу Suzuki Vitara, р.н.з. НОМЕР_2 , законним користувачем якого є позивачка.

Судом об`єктивно встановлено той факт, що позивачка починаючи з 10.08.2024 року докладає відповідних зусиль та витрачає час з метою відшкодування завданої їй матеріальної шкоди. Протягом даного періоду часу вона позбавлена можливості користування транспортним засобом через його пошкодження.

За таких обставин, з врахуванням вимог розумності і справедливості, тривалості неможливості позивачкою користуватись автомобілем і часу, що нею витрачено на отримання відшкодування, яке в повному обсязі не отримано по день розгляду справи і фактично незручності будуть продовжувати залишатись і після ухвалення судового рішення до моменту отримання відповідних коштів; вартості самого знищеного автомобіля; позиції відповідачки, яка не відшкодувала жодних сум у добровільному порядку, суд приходить до висновку про можливість стягнення на користь позивачки 10000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що судовий збір та витрати на проведення експертизи підлягають пропорційному розподілу відповідно до частини задоволених позовних вимог щодо кожного з відповідачів в порядку, передбаченому ч.1,2 ст.141 ЦПК України.

Крім того, у порядку, визначеному ч.1,2 ст.141 ЦПК України, на користь позивачки з відповідачки підлягає стягненню сплачений судовий збір та витрати на проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : 86490 грн. 00 коп. різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, 3200 грн. 00 коп. франшизи, 1450 грн.00 коп вартості послуг станції технічного обслуговування, 10000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а всього 101140 грн. 00 коп. ( сто одну тисячу сто сорок грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. та 6500 грн. 00 коп. витрат на проведення експертизи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Представниця позивачки: адвокат Петруніна Вікторія Віталіївна, РНОКПП НОМЕР_5 , вул. Шевченка, 249, оф.306, м. Черкаси.

Відповідачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 .

Представник відповідачки: адвокат Целінський Антон Валерійович, РНОКПП НОМЕР_7 , 69001, бульвар Центральний, 3/205, м. Запоріжжя.

Суддя І.В. Москаленко