ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 684/515/24

Провадження № 22-ц/820/670/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.,

учасники справи: апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2024 року та додаткове рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2025 року (суддя Волошин Р.Р.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що за судовим наказом від 06.09.2024 Старосинявського районного суду Хмельницької області у справі №684/432/24 з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Розмір нарахованих аліментів за вказаним судовим наказом буде становити близько 23780,50 грн. щомісячно та збільшуватися постійно, оскільки він перебуває на військовій службі і розмір його грошового забезпечення в період воєнного стану постійно збільшується, а тому сплата аліментів у такому розмірі для нього є надмірним тягарем. Крім того, на його утриманні перебуває чотири непрацездатні особи: дружина ОСОБА_5 , їх спільний син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою з інвалідністю третьої групи, матір ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пенсіонерка. З урахуванням наявності у позивача ще однієї неповнолітньої дитини, справедливим розміром аліментів, з урахуванням положень СК України та положень ЦПК України щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів буде стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/30 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням і до досягнення повноліття сином ОСОБА_9 , або в розмірі 1 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Саме такий розмір аліментів забезпечить справедливий баланс щодо рівного забезпечення з утримання всіх дітей позивача. Крім того, позивач просив врахувати, що він самостійно надавав кошти на утримання сина, що підтверджується чеками.

Із урахуванням викладеного, позивач просив суд змінити розмір аліментів, визначених судовим наказом Старосинявського районного суду Хмельницької області від 06.09.2024 року у справі №684/432/24 та стягувати з позивача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/30 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням і до досягнення повноліття сином ОСОБА_9 , або змінити спосіб стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 , стягнувши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням і до досягнення повноліття старшим сином ОСОБА_9 .

Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано до суду доказів, що з часу видачі судового наказу про стягнення аліментів змінилось його матеріальне становище в сторону погіршення. Наведене позивачем обґрунтування про наявність у нього ще однієї малолітньої дитини, що не було враховано при видачі судового наказу, саме по собі не свідчить про значене погіршення матеріального стану платника аліментів та відповідно його неспроможність сплачувати аліменти у визначеному судовим наказом розмірі.

Додатковим рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 4000 грн. в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду від 20.12.2024 року та додаткове рішення від 17.01.2025 року скасувати та ухвалити нове яким задовольнити його позовні вимоги та стягнути із відповідачки на його користь судовий збір за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не було взято до уваги обставин життя позивача та відповідача, оскільки у позивача на утриманні, окрім сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувають: малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від другого шлюбу та, відповідно, дружина, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, батьки-пенсіонери. Натомість відповідачкою не було надано жодних відомостей про її доходи, а під час звернення із заявою про видачу судового наказу навмисно не повідомила суд про народження у апелянта сина у другому шлюбі. Вважає такі дії відповідачки зловживанням своїми правами, оскільки до цього часу відповідачка не зверталась до суду із позовом про стягнення із апелянта аліментів, у зв`язку з тим, що син ОСОБА_9 і так перебував на утриманні позивача, проводив з ним літні та зимові канікули, придбавав йому одяг, взуття та усе необхідне для достатнього рівня життя, розвитку, розваг та відпочинку дитини. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь відповідачки в розмірі 4000 грн. апелянт також заперечує, оскільки вважає такі витрати завищеними. Зважаючи на незначну складність даної категорії справ, відсутність адвоката у судових засіданнях, невеликий та дублюючий обсяг заперечень та характер поданих доказів. Відповідачка, на думку апелянта, взагалі не потребувала правової допомоги адвоката.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів на неповнолітнього сина. Вимога позивача зменшити розмір аліментів до мінімального розміру у зв`язку з тим, що його дохід буде продовжувати зростати, на думку відповідачки, не є належною підставою для задоволення позову. Щодо скасування додаткового рішення відповідачка також заперечує, оскільки на підтвердження понесення вказаних витрат нею було надано до суду розрахунок гонорару, акт приймання-передачі гонорару та додаток №01 до договору, якими обґрунтовувала розмір та підтвердила сплату гонорару. Зазначає, що право на захист є конституційним правом та його обмеження є недопустимим.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб розірвано на підставі рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 29.01.2016 року.

Судовим наказом від 06 вересня 2024 року, виданим Старосинявським районним судом Хмельницької області (справа №684/432/24), стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

24 липня 2020 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , від якого у них народився ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з довідкою про доходи №679/184/пс від 20.08.2024, що видана ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_1 військовослужбовець, за шість місяців з лютого 2024 року по липень 2024 року отримав заробітну плату у розмірі 570732,17 грн..

Довідкою від 21.08.2024 № 150/789 та витягом із наказу від 13.10.2024 підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір`ю ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , братом - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується довідкою від 29.07.2024, №171 Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є особою з інвалідністю третьої групи, довічно, що підтверджується копіями пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , виданого 28.02.2017, та довідки МСЕК від 18.03.1992.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 серії НОМЕР_6 , виданого 26.08.2011,

Відповідно дублікатів чеків від 25.09.2024 ОСОБА_16 переводив грошові кошти ОСОБА_3 : 09.01.2024 в сумі 6030,15 грн., 02.02.2024 в сумі 10056 грн., 05.02.2024 в сумі 6030,15 грн., 09.03.2024 в сумі 6030,15 грн., 13.04.2024 в сумі 6030,15 грн., 06.05.2024 в сумі 6030,15 грн., 12.06.2024 в сумі 6030,15 грн., 21.05.2024 в сумі 10000 грн., 04.07.2024 в сумі 6030,15 грн., 09.01.2024 в сумі 3000 грн., 08.02.2024 в сумі 1000 грн., 15.02.2024 в сумі 3000 грн., 02.03.2024 в сумі 1000 грн., 13.04.2024 в сумі 1000 грн., 06.03.2024 в сумі 200 грн., 04.05.2024 в сумі 1000 грн., 12.04.2024 в сумі 1000 грн., 04.07.2024 в сумі 1000 грн..

Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 29.09.2024 ОСОБА_1 в реєстрі боржників не значиться.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з частиною 1 пункту 4 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей-половини заробітку платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням батьківства(материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За приписами частини 7 статті 170 ЦПК. України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього крім неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 народився син ОСОБА_6 , крім того з зазначеного часу до досягнення сином трьох років на його утриманні знаходиться дружина ОСОБА_5 яка зайнята доглядом за сином.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду:від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22),від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи позов ОСОБА_1 , зазначеного не врахував, що призвело до неправильного висновку про те, що обґрунтування позивачем про наявність у нього ще однієї малолітньої дитини, що не було враховано при видачі судового наказу, саме по собі не свідчить про значне погіршення матеріального стану платника аліментів.

Установивши, що змінився сімейний стан ОСОБА_1 , а саме народження від іншого шлюбу сина ОСОБА_12 та у зв`язку з доглядом за сином до трьохрічного віку на його утриманні знаходиться дружина, на утримання яких позивач теж несе витрати, колегія суддів вважає, що вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів на користь ОСОБА_3 з 1/4 на 1/6 частин. При цьому буде дотримано баланс рівності прав дітей ОСОБА_1 на матеріальне забезпечення.

При вирішенні спору суд першої інстанції застосував неправильно норми чинного законодавства та зробив помилковий висновок про необґрунтованість позовних вимог, а тому ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За частиною 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати. пов`язані зх. розглядом справи. покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволе6них позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, витрати на правову допомогу понесені відповідачкою ОСОБА_3 слід задовольнити пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2024 року та додаткове рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, встановлений судовим наказом Старосинявського районного суду Хмельницької області від 06.09.2024 року у справі №684/432/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, на 1/6 частку заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу понесених у суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк