єдиний унікальний номер справи 824/41/25
номер провадження 22-вк/824/47/2025
У Х В А Л А

про повернення заяви

14 квітня 2025 року м. Київ

суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., вирішуючи питання про відкриття провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «КУЛИКОВО» про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу від 16 грудня 2024 року у складі одноособового арбітра Ірини Ємельянової у справі №168/2024 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «КУЛИКОВО» (Україна) до TRANS TRADE RK SA (Швейцарська Конфедерація) про стягнення 456 053,95 доларів США, у тому числі 430 901,24 доларів США заборгованості за поставлений товар, 21 545,06 доларів США пені та 3 607,65 доларів США - 3 % річних, а також витрат зі сплати арбітражного збору, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Ірини Ємельянової від 16 грудня 2024 року у справі № 168/2024 стягнуто з TRANS TRADE RK SA (rue Franсois-Versonnex 11, 1207, Genеve Suisse; федеральний номер: CH-660-3087013-6; ідентифікаційний номер: СНЕ-440.939.434) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «КУЛИКОВО» (Україна, 38730, Полтавська область, Полтавський район, село Рунівцина, вул. Михайла Гаврилка, будинок 15; ідентифікаційний код: 30296554) 430 039,46 доларів США заборгованості за поставлений товар, 21 501,97 доларів США пені за порушення строків оплати товару, 3 565,09 доларів США - 3% річних та 11 432,80 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 466 539,32 доларів США (чотириста шістдесят шість тисяч п`ятсот тридцять дев`ять доларів США 32 центи).

09 квітня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «КУЛИКОВО» про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу від 16 грудня 2024 року.

Вивчивши заяву та додані до неї докази, суд вважає, що заява підлягає поверненню ТОВ «АГРОФІРМА «КУЛИКОВО», виходячи з наступного.

Статтею 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Процесуальні аспекти розгляду справ про визнання та надання дозволу на виконання арбітражних рішень в Україні, у тому числі питання визначення міжнародної підсудності українським судам заяв про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо його місце знаходиться за межами України, регулюється Главою 3 Розділу IX ЦПК України.

Надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими статтею 482 ЦПК України.

Частиною першою статті 475 ЦПК України визначено, що питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 475 ЦПК України, якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, то питання про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом, якщо на території України знаходиться майно боржника.

Таким чином, при визначенні міжнародної підсудності судам України справ про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу стаття 475 ЦПК України керується такими обставинами: місце проживання (перебування), місцезнаходження боржника на території України і знаходження на території України майна божника.

При цьому останній критерій визначення підсудності - знаходження на території України майна божника, застосовується, якщо боржник не має на території України місця проживання (перебування) або місцезнаходження.

Визначені статтею 475 ЦПК України правила підсудності українському суду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу є втіленням принципу «достатнього зв`язку» держави, суд якої видає дозвіл на визнання і примусове виконання арбітражного рішення, із особою боржника.

Крім того, правила статті 475 ЦПК України узгоджується із положеннями Закону України «Про виконавче провадження», що стосуються місця виконання рішення.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Виконання судового рішення здійснюється на завершальній стадії судового провадження та примусового виконання судового рішення - виконавчого провадження. Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий лист.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як вбачається з заяви та доданих до неї матеріалів, адресу боржника TRANS TRADE RK SA зазначено як rue Franсois-Versonnex 11, 1207, Genеve Suisse; федеральний номер: CH-660-3087013-6; ідентифікаційний номер: СНЕ-440.939.434.

До заяви заявник не надав доказів того, що боржник має місцезнаходження на території України.

Також, в матеріалах заяви відсутні відомості, підтверджені належними доказами, про наявність у боржника майна на території України.

Так, надані суду витяги з інформаційного ресурсу «Опендатабот» про наявність корпоративних прав юридичних осіб в Україні у холдингу АТ ТРАНС ТРЕЙД Холдинг СА ніяким чином не свідчить про наявність таких прав, а отже і майна у заявника TRANS TRADE RK SA, який є окремою юридичною особою.

При цьому заявник не звернув уваги, що відповідачем у справі, в якій постановлено рішення міжнародного комерційного арбітражу від 16 грудня 2024 року, є TRANS TRADE RK SA, а не АТ ТРАНС ТРЕЙД Холдинг СА.

З зазначених підстав суд не приймає в якості підстави до визначення підсудності справи Київському апеляційному суду посилання заявника на можливу наявність у холдингу АТ ТРАНС ТРЕЙД Холдинг СА банківських рахунків в банках України.

У відповідності до ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Таким чином, враховуючи, що боржник TRANS TRADE RK SA (Швейцарська Конфедерація) не має місцезнаходження на території України, заявник не надав належних та допустимих доказів знаходження на території України належного боржнику майна, подана заява в силу вимог ч.2 ст.475 ЦПК України не підсудна Київському апеляційному суду та підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.475, 476 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «КУЛИКОВО» про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу від 16 грудня 2024 року у складі одноособового арбітра Ірини Ємельянової у справі №168/2024 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «КУЛИКОВО» (Україна) до TRANS TRADE RK SA (Швейцарська Конфедерація) про стягнення 456 053,95 доларів США, у тому числі 430 901,24 доларів США заборгованості за поставлений товар, 21 545,06 доларів США пені та 3 607,65 доларів США - 3 % річних, а також витрат зі сплати арбітражного збору повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя В.О. Фінагеєв