Провадження № 2/272/290/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року

Андрушівський районний суд м Житомирської області в складі:

головуючого судді Волкова І.М.

при секретарі судового засідання Гончаренко А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Андрушівка в спрощеному позовному провадженні цивільну справу № 296/11907/24 за позовом Управління соціального захисту населення Корольовського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

Управління соціального захисту населення Корольовського району департаменту соціальної політики Житомирської міської раді звернулося до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру сплачених коштів у сумі 19440,00 гривень.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 06.02.2025 прийнято позовну заяву до провадження, а розгляд справи призначено на 26.02.2025.

Вказана цивільна розглядається у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

Також, судом відкладався розгляд справи для витребування детального розрахунку у позивача.

31 березня 2025 року на адресу суду надійшов розрахунок відповідно до ухвали Андрушівського районного суду Житомирської області.

Разом з тим, 07 квітня 2025 року на адресу суду надійшла заява позивача про відмову від позову та закриття провадження по справі за їх позовом до ОСОБА_1 , в якій просили повернути сплачений судовий збір при поданні позовної заяви.

Позивачем, при подачі вказаного позову до суду, було сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується копією платіжною інструкцією № 95 від 17.12.2024 (а.с.21)

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча судом повідомлявся про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку.

Відповідачка до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, відзив до суду не подавала.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає, що неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення справи за заявою позивача, яка подана його представником, про закриття провадження у цій справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Як визначено ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Так, 07.04.2024 позивачем подана до суду письмова заява про відмову від позову, яка прийнята судом.

Як передбачено ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Суд роз`яснює наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 256 ЦПК України.

Так, ч.2 ст.256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Підстав для неприйняття заяви про відмову від позову судом не встановлено, оскільки наразі відсутні причини та підстави для захисту судом прав позивача, а тому провадження у справі підлягає до закриття, відповідно до поданої позивачем через представника заяви.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч.2 ст.255 ЦПК України).

Щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із п.5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації- 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч.1 ст.142 ЦПК України).

Отже, поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Крім того, як передбачено п. 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Таким чином, підлягає до повернення позивачу за рахунок коштів державного бюджету України 50 відсотків судового збору,сплаченого при поданні позову до суду, а саме 1514 грн. 00 коп., оскільки по справі провадження закрито на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Суд звертає увагу позивача на те, що саме нормами ч. 1 ст. 142 ЦПК України врегульовано питання про повернення позивачу з державного бюджету судового збору, сплаченого при поданні позову, зокрема у разі відмови позивача від позову.

Також слід зазначити, що чинне законодавство не передбачає повернення позивачу з державного бюджету судового збору, сплаченого при поданні позову, у повному обсязі, з огляду на приписи ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 13, 133, 141, 142, 255, 256, 260, 353, 354 ЦПК України суд,-

у х в а л и в:

Заяву представника Управління соціального захисту населення Корольовського району департаменту соціальної політики Житомирської міської радипро закриття провадження по справі задовольнити.

Цивільну справу №296/11907/24 за позовом Управління соціального захисту населення Корольовського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштівзакрити провадженням у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Заяву представника Управління соціального захисту населення Корольовського району департаменту соціальної політики Житомирської міської радипро повернення судового збору задовольнити частково.

Повернути Управлінню соціального захисту населення Корольовського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради(код ЄДРПОУ 42103215;місцезнаходження: площа Польова, 8 м. Житомир, Житомирська область) за рахунок коштів Державного бюджету України грошові кошти у розмірі 1514 грн. 00 коп., як 50% суми судового збору, сплаченого відповідно до платіжного доручення № 95 від 17.12.2024, за подачу позовної заяви до Корольовського районного суду м. Житомир.

В іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 09.04.2025.

Суддя:І. М. Волков