Справа № 457/1739/24 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В.
Провадження № 22-ц/811/3952/24 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 25 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 23.10.2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого у них є спільні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 05.10.2023 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 26.05.2020 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2020 року і до повноліття сина.

Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 29.04.2021 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 19.01.2021 року.

Тобто, як вбачається з вищенаведеного, з позивача стягуються аліменти на двох дітей в сукупному розмірі 1/2 частини заробітку (доходу).

Позивач вважає, що після народження ІНФОРМАЦІЯ_3 сина ОСОБА_6 у нього змінився сімейний стан, однак під час розгляду справи № 333/248/21 та ухвалення рішення Комунарським районним судом міста Запоріжжя від 29.04.2021 року цієї обставини враховано не було, оскільки аліменти на двох дітей у розмірі 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів «відповідає розміру аліментів на трьох дітей, встановленому законодавством».

Позивач вважає, що сукупний розмір аліментів на двох дітей повинен становити 1/3 замість 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, а тому розмір аліментів на кожну дитину підлягає зменшенню з 1/4 на 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, що в сукупності буде становити аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, «що відповідає розміру аліментів на двох дітей, встановленому ч. 5 ст. 183 СК України» (а.с. 1-4).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 59-64).

Дане рішення оскаржив представник позивача.

Апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу на те, що позивач обґрунтовував свої позовні вимоги «зміною сімейного стану», а не «погіршенням свого майнового стану та здоров`я», що «є самостійною підставою для зміни розміру аліментів, незалежно від зміни матеріального стану або погіршення здоров`я» (а.с. 71-74).

Представники позивача ( ОСОБА_1 ) та відповідачки ( ОСОБА_7 ) надіслали до суду клопотання про апеляційний розгляд справи за їх та їхніх довірителів відсутності (а.с. 115, 116-117).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- обставини, встановлені рішенням суду у (зокрема) цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82).

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судами встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма її учасниками (а, відтак, доказуванню не підлягає) те, що:

-23.10.2015 року між сторонами даного спору було укладено шлюб;

-ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син ОСОБА_8 (а.с. 16);

-26.05.2020 року рішенням суду ухвалено стягувати з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3 на утримання їхнього сина ОСОБА_8 аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2020 року і до повноліття згаданого сина сторін (а.с. 9-10);

- ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_6 (а.с. 17);

-29.04.2021 року рішенням суду ухвалено стягувати з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3 на утримання їхнього сина ОСОБА_6 аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2020 року і до повноліття згаданого сина сторін, а також аліменти у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_9 щомісячно на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною трирічного віку (а.с. 11-14). Як вбачається з наявної у Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, ОСОБА_2 було відомо про це рішення і він звертався до суду з заявою про його роз`яснення, однак це рішення суду він не оскаржував;

-05.10.2023 року рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 5-7);

- ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , син сторін, досяг трирічного віку і (відповідно) припинилося стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 ;

-ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом про зменшення розміру аліментів.

Як вбачається з вищенаведеного, «зміна сімейного стану» у ОСОБА_2 мала місце ІНФОРМАЦІЯ_3 коли у сторін народився син ОСОБА_6 ; рішення суду від 29.04.2021 року (яким з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі саме 1/4 частини від його заробітку, а також аліменти у розмірі 1/6 від заробітку на утримання і ОСОБА_3 ) він не оскаржував і звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів через 10 місяців після того, як припинилося стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_3 (у зв`язку з досягненням ОСОБА_10 трирічного віку), тобто через 10 місяців після фактичного покращення свого матеріального стану шляхом зменшення щомісячних боргових зобов`язань, як платника аліментів.

Жодних інших доказів про зміну матеріального або сімейного стану сторін спору, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них тощо в обґрунтування заявлених позовних вимог про зменшення розміру аліментів позивачем до позову долучено не було, а тому у суду першої інстанції були відсутніми правові підстави для задоволення позовних вимог.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 25 листопада 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 07 квітня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.