УХВАЛА

з питань забезпечення позову

09 квітня 2025 рокуСправа № 495/1563/25
Номер провадження 2-з/495/13/2025

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дьоміної Тетяни Вікторівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Дьоміна Т.В. вп`яте подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом арешту всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та заборонити суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та державної реєстрації рухомого майна здійснювати будь-які реєстраційні дії та приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а також проводити державну реєстрацію щодо рухомого майна, в тому числі набуття, зміни та припинення таких прав на нерухоме майно та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідних реєстрах та база даних щодо всього рухомого та нерухомого майна.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви суд, приходить до висновку про неможливість вжиття заходів забезпечення позову про які просить заявник, враховуючи таке.

При вирішенні даної заяви, суд не може залишити поза увагою те, що згідно автоматизованої системи документообігу суду, заявник вже вп`яте звертається до суду із даною заявою.

07.03.2025 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Дьоміна Т.В. вперше звернулася до суду фактично з аналогічною заявою та ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2025 (справа №495/1535/25, номер провадження №2-з/495/8/2025), у задоволенні заяви про забезпечення позову до пред`явлення позову було відмовлено, оскільки представником ОСОБА_1 адвокатом Дьоміною Т.В. не доведено реальних намірів відповідача відчужити нерухоме майно.

12.03.2025 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Дьоміна Т.В. вдруге звернулася до суду із аналогічною заявою, та ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2025 (справа №495/1563/25, номер провадження №2-з/495/9/2025), заявнику було повернуто заяву, оскільки позовна заява ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.03.2025 року залишена без руху, та провадження по справі не відкрито, що виключає вчинення судом будь-яких процесуальних дій, оскільки суду неможливо пересвідчитися, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза не виконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

24.03.2025 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Дьоміна Т.В. втретє звернулася до суду із аналогічною заявою, та ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2025 (справа №495/1563/25, номер провадження №2-з/495/11/2025), заявнику було повернуто заяву, оскільки заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу.

26.03.2025 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Дьоміна Т.В. вчетверте звернулася до суду із аналогічною заявою, та ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.03.2025 (справа №495/1563/25, номер провадження №2-з/495/12/2025), у задоволенні заяви було відмовлено, оскільки позивачем не надано доказів співмірності такого виду забезпечення позову, як накладання арешту на усе нерухоме майно, яке належить відповідачу та заборони суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та державної реєстрації рухомого майна здійснювати будь-які реєстраційні дії та приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а також проводити державну реєстрацію щодо рухомого майна, в тому числі набуття, зміни та припинення таких прав на нерухоме майно та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідних реєстрах та базах даних щодо всього рухомого та нерухомого майна відповідача із заявленими позовними вимогами, а також того, що невжиття зазначених заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Так само і станом на дату розгляду п`ятої заяви про забезпечення позову, суд зазначає, що представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Дьоміною Т.В. не наведено жодних нових обставин та не подано нових доказів, які б могли свідчити про зміну ситуації або появу підстав для арешту зазначеного нерухомого майна. Дана заява про забезпечення позову за змістом та обґрунтуванням є ідентичною раніше поданим та розглянутим заявам.

Крім того, із роз`яснень Верховного Суд України наданих у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» слідує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Також, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ст. 44 ЦПК України регламентує, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обстави.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З урахуванням викладено суд вважає за доцільне попередити заявника про недопущення зловживанням процесуальними правами, оскільки вчинення однотипних дій та подання однакових заяв після їх вирішення судом, за відсутності інших підстав або нових обставин можуть бути підставою для визнання таких дій зловживанням процесуальними правами та мати наслідки, передбачені ст. 44 ЦПК України.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.149-151,153,258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дьоміної Тетяни Вікторівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дати її проголошення.

Повна ухвала складена 10.04.2025 року.

Суддя Юлія ШЕВЧУК