Справа № 630/123/25
Провадження № 2/630/127/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2025 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Сухорукова І.М.,
за участю секретаря Дубрової А.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою від 04 лютого 2025р. провадження по справі було відкрито та її розгляд призначено у порядку спрощеного позовного провадження.
Представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Крім того, у позовній заяві зазначено, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі у разі наявності відповідних підстав.
Відповідачка відзиву на позов або клопотань до суду не подала. З поштового відділення повернулося повідомлення про вручення поштового відправлення з конвертом, у якому міститься копія ухвали про відкриття провадження, а також судова повістка, з довідкою про причин повернення/досилання, у якій зазначено: «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» про виклик у судове засідання на 05.03.2025 р. на 10.00 год., сформоване 04.02.2025 р. о 14 год. 38 хв. одержувачу ОСОБА_1 на номер телефону: НОМЕР_1 , доставлено повідомлення про час та дату судового засідання 04.02.2025 р. о 14 год. 53 хв.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Таким чином, враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі.
Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, сторонами погоджено наступні умови кредитування: сума кредиту - 50 353, 98 грн.; строк кредитування 60 місяців; кінцева дата повернення кредиту - 10 червня 2026 року; цільове призначення - споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 10.06.2021 по 09.10.2022 - 4,5 % від суми кредиту, з 10.10.2022 по 09.01.2024 - 3,5 % від суми кредиту, з 10.01.2024 по 09.04.2025 - 2,5 % від суми кредиту, з 10.04.2025 по 10.06.2026 - 1,4 % від суми кредиту. (а.с. 46)
Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, процента ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0, 001 % річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56,0 % річних. (а.с. 46)
А відповідно до п. 2.1. кредитного договору, платежі за погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у виді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів. (а.с. 46)
У паспорті споживчого кредиту, у п. 3 зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме тип кредиту: кредит готівкою; сума кредиту, грн: 50 353,98; строк кредитування: 60 місяців; мета отримання кредиту: на споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту: шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок споживача, на підставі укладеного договору про споживчий кредит та приєднання споживача до універсального договору банківського обслуговування клієнтів - фізичних осбі у АТ «Банк Кредит Дніпро». Строк надання кредиту - протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту прийняття рішення про надання кредиту. Відповідно до п. 4 паспорту споживчого кредиту, процентна ставка відсотків річних 0,001 %; тип процентної ставки - фіксований; одноразова комісія - 0, 00 грн від суми кредиту; щомісячна комісія за обслуговування кредиту - з 1 по 15 міс. - 2265,93 грн, з 16 по 30 міс. - 1762, 39 грн, з 31 по 45 міс - 1258,85, з 46 по 60 міс. - 704, 98 грн від суми кредиту; плата за програмою страхування 9 745, 93 грн від суми кредиту; загальні витрати за кредитом - 96 629, 83; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 140 237,68 грн; реальна річна процента ставка відсотків річних - 90, 71 %. Відповідно до п. 5 паспорту споживчого кредиту «Порядок повернення кредиту», кількість та розмір платежів, періодичність внесення - 60 платежів, щомісячно в розрахункову дату у сумі не менше 2 341, 46 грн, графік додається. Відповідно до п. 6 паспорту споживчого кредиту «Додаткова інформація», наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобовА`язань за договором про споживчий кредит: пеня -; штрафи -; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту: 56 % від суми простроченого боргу по тілу кредиту, що нараховується з дати виникнення до дати повного погашення простроченої заборгованості за кредитним договором. (а.с. 49)
Первісний кредитор АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав свої зобов`язання за кредитним договором і надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 50 353, 98 грн. шляхом зарахування коштів на банківський поточний рахунок відповідача, що підтверджується виписками по особовому рахунку з 10.06.2021р. по 10.04.2024р. (а.с. 53-80), з яких сплатив на рахунок АТ СК "ТАС" страховий платіж від імені відповідача в сумі 9 745,93 гривень, що також підтверджується випискою з банківського рахунку Клієнта.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Як встановлено, відповідачка підписавши договір, уклала кредитний договір із АТ «Банк Кредит Дніпро», у якому погодила розмір кредиту, проценти, строки та порядок повернення кредиту. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору.
Відповідно до виписок по особовому рахунку за період з 10.06.2021р. по 10.04.2024р., АТ «Банк Кредит Дніпро» надав відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 50 353, 98 грн, шляхом зарахування коштів на банківський поточний рахунок відповідача. (а.с. 53-80)
Згідно до розрахунку заборгованості станом на 10.04.2024 у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором: - залишок простроченого кредиту: в сумі 19 032,09 гривень; - залишок прострочених комiсiй: в сумі 38 639,05 гривень, що разом становить 57 671,14 гривень. (а.с. 43)
У подальшому 11.04.2024 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» було укладено договір факторингу №11/04/24 від 11.04.2024, відповідно до якого Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» право вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, визначених цим договором. (а.с. 8-12)
Згідно із п. 6.2.2. вищевказаного договору факторингу, відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних Акціонерному товариству «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором, та їх перехід від АТ «Банк Кредит Дніпро» до ТОВ «Санфорд Капітал» відбувається з моменту набрання чинності даним Договором та підписання сторонами і скріплення печатками (за наявності) акту приймання-передачі права вимоги, згідно Додатку № 3 до цього договору, після чого ТОВ «Санфорд Капітал» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно іх заборгованості. (а.с. 8-18)
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт приймання-передачі прав вимог - підтверджує факт переходу від АТ «Банк Кредит Дніпро» до ТОВ «Санфорд Капітал» прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього Договору. (а.с. 13; 18)
Відповідно до Додатку № 1 до акту приймання-передачі прав грошових вимог за Договором факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024 р., грошові вимоги у розмірі 57 671, 44 грн передано від кредитора АТ «Банк Кредит Дніпро» до нового кредитора ТОВ «Санфорд Капітал», відносно ОСОБА_1 , яку зазначено під порядковим номером 1283. (а.с. 16)
Відповідно до повідомлення, Додаток № 5 до договору факторингу, боржникам, в тому числі і ОСОБА_1 повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитним договором від АТ «Банк Кредит Дніпро» до ТОВ «Санфорд Капітал». (а.с. 14)
Відповідно до Додатку № 2 до Договору факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024 р., а саме акту приймання-передачі Реєстру боржників від 11.04.2024 р., АТ «Банк Кредит Дніпро» передав, а ТОВ «Санфорд Капітал» прийняв Реєстр боржників від 11.04.2024 р., складений за формою згідно із Додатком № 1 до договору, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 , якого зазначено під порядковим номером 1283. (а.с. 31)
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Законом України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживчекредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини першої статті першої та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 8червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом це серед іншого витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживчекредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживчекредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11Закону України «Про споживчекредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12Закону України «Про споживчекредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19(провадження № 14-44цс21).
Необхідність внесення плати за обслуговування кредитної заборгованості, передбачена в розділі 4 «Графік платежів/розрахунок орієнтовної загальної вартості кредиту для клієнта та орієнтовної реальної річної процентної ставки» кредитного договору (колонка 7 графіка). Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає: з 10.07.2021 року до 10.10.2022 року складає 2265,93 грн, з 10.10.2022 року до 10.01.2024 року 1762,39 грн, з 10.01.2024року до 10.04.2025 року 1258,85 грн, з 10.04.2025 року до 10.06.2026року 704,96 грн.
При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу у якості «обслуговування кредитної заборгованості» та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості.
Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх банком зі споживачем при укладенні договору, то положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Визнання судом нікчемного правочину (чи окремих його умов) недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав, адже нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.
У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) викладено висновок про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Судом встановлено, що стороною позивача до винесення рішення по суті заявлені до стягнення з відповідачки витрати на правову допомогу та подано докази розміру понесених судових витрат на правничу допомогу.
Так, з матеріалів справи вбачається, що правову допомогу ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» відповідно до договору від 01.04.2024 № 1/04 про надання правової допомоги здійснювало АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ «АЛЬЯНС ДЛС». Представництво та захист прав і законних інтересів клієнта, надання йому необхідної правової допомоги здійснювалось за винагороду в розмірі, встановленому по узгодженню сторін.
Акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №4 від 16.12.2024 до договору від 01.04.2024 про надання правової допомоги свідчить, що АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «АЛЬЯНС ДЛС» надано відповідні юридичні послуги щодо боржника ОСОБА_1 на загальну суму 7200,00 грн.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, оскільки звернення до суду було здійснено в електронній формі.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує частково з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у наступних розмірах.
Тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 33 % сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу, тобто 799,39 грн та 2376,00 грн відповідно.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1,3, 207, 509, 526, 549, 551, 625, 526, 626, 628, 633, 634, 639, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 1-13, 76- 83, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (, 49005, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, 5-й поверх, прим. 68, 69);

відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Суддя І.М. Сухоруков