Провадження № 2/643/1629/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Замікули Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Кушнарьова І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Юніт Капітал», в інтересах якого діє адвокат Тараненко А.І., через підсистему «Електронний суд» звернулося з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за Кредитним договором № 375435329 від 08.03.2020 в розмірі 25070 грн, а також понесені витрати за сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 375435329 від 08.03.2020 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, на підставі якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10000 грн. на умовах їх повернення та сплати відсотків за користування. Оскільки відповідач своєчасно не повернув кредитні кошти, у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

В подальшому між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, строк дії якого, відповідно до укладених сторонами додаткових угод, був продовжений до 31.12.2024.

З урахуванням визначених строків дії вказаного договору факторингу та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 81 від 01.06.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 23370 грн.

Надалі між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого, відповідно до укладених сторонами додаткових угод, продовжено до 30.12.2024 включно. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25070 грн.

Крім того, між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу № 28/10/24/У від 28.10.2024, за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу № 28/10/24/У від 28.10.2024 до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25070 грн.

Враховуючи викладене, позивач вказує про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором, яку просить стягнути на користь позивача.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30.12.2024 прийнято позовну заяву ТОВ «Юніт Капітал» до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ «Юніт Капітал», зазначив про відсутність у представника ТОВ «Юніт Капітал» заперечень щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак через свого представника, адвоката Підодвірного Т.І., подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 . Кредитного договору № 375435329 від 08.03.2020, оскільки долучений до матеріалів справи договір не містить підписів сторін. Як вказує представник відповідача, позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа.

На переконання представника відповідача, наявна у матеріалах справи копія договору не може вважатись електронним документом (копією електронного документу), оскільки не відповідає вимогам ст. 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не є належним доказом укладення договору.

Крім того, представник відповідача вказує про порушення порядку відступлення права вимоги згідно договорів факторингу, оскільки відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Натомість, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало із ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу та відступило право вимоги ще до укладення кредитного договору.

Позивач своїм право на подання до суду відповіді на відзив не скористався.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі досліджених судом копій документів, наданих до позовної заяви, суд встановив такі фактичні обставини.

Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 375435329 від 08.03.2020 у формі електронного документа з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором позичальника 74X43RFJ.

Умовами п. 1.1 Договору передбачено, що Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові кредит на суму 10000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Відповідно до п. 1.2 Договору кредит надається строком на 15 днів від дати отримання кредиту позичальником (Дисконтний період).

Умовами п. 1.3. Договору сторонами було погоджено, що за користування кредитом протягом Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти в розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 1.4. Договору, у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2. Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтрою процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовуються базова процентна ставка в розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення).

Крім того, згідно графіку розрахунків (Додаток № 1 до Договору) сторони погодили (п. 2), що сукупна вартість кредиту за дисконнтою ставкою складає 125,50% від суми кредиту або 12550 грн та включає в себе:

-проценти за користування кредитом у розмірі 25,50 % від суми кредиту (2550 грн у грошовому еквіваленті);

-суму кредиту у розмірі 10000 грн.

У разі користування кредитом понад строк, вказаний у п. 1.2. договору, до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставною, в порядку передбаченому договором (п. 4 Додатку).

Згідно з довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», позичальник ОСОБА_1 08.03.2020 о 10:32 подав заявку на отримання кредиту, договір відправлений позичальнику 08.03.202, акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) № 74X43RFJ), ідентифікатор відправлено позичальнику 08.03.2020 о 10:57:28 на номер телефону НОМЕР_1 , перерахування грошових коштів позичальнику здійснено 08.03.2020 о 10:58:17.

Відповідно до платіжного доручення від 08.03.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача № 5168-75XX-XXXX-0373 кошти у сумі 10000 грн згідно з договором № 375435329 від 08.03.2020.

Окрім того, факт перерахування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» коштів ОСОБА_1 підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 09_1/2024 від 27.09.2024, в якій зазначено відомості про № картки (5168-75XX-XXXX-0373), суму коштів - 10000 грн, дата та час перерахування 08.03.2020 10:58, ID платежу .

Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вказаним вище договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на його картковий рахунок.

Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (п.п. 2.1, 4.1.). Крім того, у п. 1.3. сторони визначили поняття «Право вимоги», яке означає, що всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

В подальшому між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткові угоди до договору факторингу до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, а саме:

- додаткову угоду №19 від 28.11.2019, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти п. 8.2. договору в наступній редакції, зокрема строк дії договору продовжено до 31.12.2020. Всі інші умови договору залишилися без змін (а.с. 93);

- додаткову угоду №26 від 31.12.2020, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, зокрема п. 4.1. наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Строк дії договору продовжено до 31.12.2021 (п. 8.2.);

- додаткову угоду №27 від 31.12.2021, за умовами якої сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2022;

- додаткову угоду №31 від 31.12.2022, за умовами якої сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2023;

- додаткову угоду №32 від 31.12.2023, за умовами якої, зокрема сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2024;.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 81 від 01.04.2020, ТОВ «Таліон плюс» отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № у розмірі 23370 грн.

Між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим Договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін, та скріплення печатками (за наявності її у Сторони). Строк цього Договору закінчується 04.08.2021, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. Окрім того, у п. 1.3. сторони визначили поняття «Право вимоги», яке означає, що всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Надалі між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткові до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, зокрема:

- додаткову угоду №2 від 03.08.2021, за умовами якої сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2022 включно;

- додаткову угоду №3 від 30.12.2022, за умовами якої сторони продовжили строк дії договору до 30.12.2024.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № у розмірі 25070 грн.

Між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 28/10/24-У від 28.10.2024, за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 08.03.2020 у розмірі 25070 грн ,що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 28/10/24-У від 28.10.2024 та актом прийому-передачі реєстру боржників від 28.10.2024 за договором факторингу № 28/10/24-У від 28.10.2024.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та запереченням відповідача, суд зазначає наступне.

За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Вимогами ст. 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до ч 1, 2, 4 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

За визначенням, наведеним у п. 5-7 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Положення ст. 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом ст. 12 цього Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 у справі № 132/1006/19, від 28.04.2021 у справі № 234/7160/20, від 01.11.2021 у справі № 234/8084/20, від 14.06.2022 у справі № 757/40395/20, від 08.08.2022 у справі № 234/7298/20.

Отже, відповідач уклав електронний договір та підписав його у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором 74X43RFJ), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

До того ж, як вбачається з довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 09_1/2024 від 27.09.2024, останнє за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, а саме: № картки (5168-75XX-XXXX-0373), сума коштів - 10000 грн, дата та час перерахування 08.03.2020 10:58, ID платежу .

Наведене свідчить про укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів. Вказана обставина в ході розгляду справи відповідачем не спростована.

Щодо обставин укладення договору факторингу та переходу права вимоги за кредитним договором до позивача, суд керується такими положеннями законодавства.

Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України.

Правилами ст. 517 ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Таким чином, положеннями ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»(далі - Закон № 2664-III) факторинг вважається фінансовою послугою.

У п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 2664-III зазначено, що фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Вимоги до договору про надання фінансових послуг передбачені в ст. 6 Закону № 2664-III.

Так, за змістом ч. 1 ст. 6 Закону № 2664-III договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) відомості про клієнта, який отримує фінансову послугу: прізвище, ім`я, по батькові, адреса проживання - для фізичної особи, найменування та місцезнаходження - для юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.

Крім того, відповідно до п. 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів-суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що договір факторингу міг бути укладений щодо вимог, які виникнуть у майбутньому.

Відтак, суд констатує, що відбулася заміна кредитодавця, на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № 375435329 від 08.03.2020, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем.

З огляду на викладене, загальна сума заборгованості за договором № 375435329 від 08.03.2020 в сумі 25070 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем, суд зазначає наступне.

Згідно з копією платіжної інструкцією №9322 від 03.12.2024 при пред`явленні позову до суду через підсистему «Електронний суд» позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Судом установлено, що позивачем ТОВ «Юніт Капітал» 30.10.2024 укладено договір про надання правничої допомоги № з адвокатським бюро «Тараненко та Партнери», згідно з п. 1.1 якого ТОВ «Юніт Капітал» доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Умовами п. 2.3, 2.4 Договору погоджено, що конкретне доручення клієнта визначається в окремій Додатковій угоді, в якій сторони визначають зміст конкретного доручення/доручень. Адвокатське бюро має право залучити інших адвокатів (адвокатські бюро, об`єднання) для виконання вказаного договору та надання правничої допомоги клієнту.

Умовами п. 3.1, 3.3, 3.4, 3.6 Договору сторонами погоджено, що отримання винагороди Адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в Протоколі погодження вартості послуг по договору про надання правничої допомоги № від 30.10.2024. Після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг. Сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта сплачується на користь адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта.

ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатське бюро «Тараненко та Партнери» підписали Додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги № від 30.10.2024 Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № від 30.10.2024.

30.10.2024 між Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було укладено Додаткову угоду №4 до Договору про надання правничої допомоги № від 30.10.2024.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №4 клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема, з ОСОБА_1 за кредитним договором №375435329 від 08.03.2020.

Як убачається зі змісту Акту прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною Договору про надання правничої допомоги, укладеного 30.10.2024 між адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» і ТОВ «Юніт Капітал», виконавець надав, а клієнт отримав наступні послуги: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №375435329 від 08.03.2020; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №375435329 від 08.03.2020.

За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, як це закріплено положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.

Положенням ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи наявність клопотання представника відповідача про неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає за необхідне надати оцінку обґрунтованості заявленої позивачем вимоги в цій частині.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4-5 ст. 137 ЦПК України.

Суд не заперечує, що вказана категорія справ є незначної складності, втім наведене не вказує про неспівмірність та необґрунтованість вартості юридичних послуг, яку заявлено позивачем до стягнення. До того ж, заявляючи про неспівмірність вказаних витрат, представник відповідача не зазначає, яка вартість юридичних послуг, на його думку, є співмірною.

Відтак, суд вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 80, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 375435329 від 08.03.2020 у розмірі 25070 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд-Капітал» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», (, місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд 4, літ А, офіс 10);

відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повне судове рішення складено 11.04.2025.

Суддя Б.С. Замікула