ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1803/25 Справа № 210/273/23 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

за участю секретаря Черняєвої С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №210/273/23 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Амельчишин Олег Валерійович, про перегляд рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2023 року по цивільній справі №210/273/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шестирічного віку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Амельчишин Олег Валерійович,

на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року,

встановив:

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 6-річного віку задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 щомісячно, на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову, тобто з 17 січня 2023 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на залишена без задоволення, рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2023 року залишено без змін.

31 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Амельчишин О.В., звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2023 року, яка обґрунтована тим, що 11 жовтня 2023 року в судовому засіданні з розгляду Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу цивільної справи №210/841/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 позивачка подала до суду додаткові докази, серед яких була характеристика на доньку за вих. №60 від 27.09.2023 року, в якій зазначено, що остання з 02.08.2021 року відвідує Комунальний заклад дошкільної освіти компенсуючого типу №186 КМР. Таким чином, позивачка ОСОБА_2 ввела суд в оману, зазначивши в позові, що вона не має можливості працювати, оскільки донька нібито не має можливості за станом здоров`я відвідувати дошкільні навчальні заклади, не відвідує та ніколи не відвідувала такі дошкільні навчальні заклади, що не відповідає дійсності і спростовується наданою позивачкою характеристикою.

У зазначеному вище судовому засіданні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу у справі №210/841/23 позивачка не надала стороні відповідача копію вказаної характеристики. Зазначений доказ відповідач отримав лише 24.10.2024 року у поштовому відправленні №28.

Про вказані обставини стороні відповідача та суду на час розгляду справи про стягнення аліментів відомо не було і довідатися про існування вказаної обставини сторона відповідача не мала можливості, оскільки розгляд справи відбувався в спрощеному порядку без виклику та повідомлення сторін, а позивачка чинила і чинить перешкоди відповідачу та його батькам у спілкуванні з дитиною.

Вважає, що вказана обставина є нововиявленою і істотною для правильного вирішення справи, оскільки в разі повідомлення її суду під час першого розгляду справи, вона могла вплинути на рішення суду, а тому ця обставина є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

У зв`язку з викладеним, просить суд переглянути за нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 травня 2023 року у справі №210/273/23, скасувати вказане рішення та постановити нове рішення, яким в повному обсязі відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 6-річного віку; застосувати поворот виконання судового рішення в частині стягнутих з відповідача аліментів; стягнути з позивачки судові витрати у справі.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Амельчишин О.В., про перегляд рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2023 року за ново виявленими обставинами залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Амельчишин О.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року скасувати та переглянути рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2023 року за нововиявленими обставинами, скасувати вказане судове рішення та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з моменту подання позову до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шести років, застосувати поворот виконання судового рішення в частині стягнутих аліментів.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що вказана заявником обставина є нововиявленою і істотною для правильного вирішення справи, оскільки в разі повідомлення її суду під час першого розгляду справи вона могла вплинути на рішення суду. Наведені ним ново виявлені обставини свідчили про відсутність у доньки сторін справи будь-яких вад фізичного та психічного розвитку, наявність яких згідно ч. 3 ст. 84 СК України є єдиною умовою для виникнення у дружини права на утримання. Однак факт відвідування дитиною дитячого садочка та відсутність в характеристиці на дитину посилань на наявність у останньої вад розвитку, свідчили про наявність обставин, які спростовували позовні вимоги позивачки.

Наполягає, що обставина відвідування дитиною дитячого дошкільного закладу, який не є інклюзивним, є нововиявленою обставиною, котра одночасно підтверджує відсутність у дитини вад розвитку.

Вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що вказана нововиявлена обставина начебто не може жодним чином вплинути на зміну рішення, яке переглядається. Вона напряму впливає на розмір аліментів, які підлягали б стягненню, оскільки в позові та в судовому рішенні зазначено, що позивачка не працює та не може працювати, оскільки донька начебто не відвідує і не може відвідувати дитячі дошкільні заклади і потребує постійного стороннього догляду вдома. Наданий суду доказ, на думку заявника, спростував два твердження позивача на яких ґрунтувалося первинне рішення у справі, а саме, що дитина не відвідує і не може відвідувати дошкільні дитячі заклади за станом здоров`я і що саме з цієї причини позивачка начебто не може працювати.

Відповідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Амельчишин О.В., без задоволення за наступних підстав.

Відповідно ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник посилається на наявність обставин, які встановлені під час розгляду судом позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. А саме факту відвідування донькою Комунального закладу дошкільної освіти компенсую чого типу №186 КМР з 02.08.2021 року, чим позивачка ввела суд в оману, зазначивши в позові, що вона не має можливості працювати, оскільки донька нібито не має можливості за станом здоров`я відвідувати дошкільні навчальні заклади, не відвідує та ніколи не відвідувала, що не відповідає дійсності і спростовується наданою позивачкою характеристикою.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у перегляді судового наказу за нововиявленими обставинами, виходив з того, що доводи відповідача, викладені в заяві про перегляд рішення не є нововиявленими, тому не є підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами і зводяться до незгоди заявника з ухваленим по суті справи рішенням.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та не може погодитись з доводами заявника, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на те, що вони були предметом розгляду судом першої інстанції, що відображено у судовому рішенні та яким судом надано відповідну правову оцінку.

Перегляд судових рішень за ново виявленими обставинами передбачено у статтях 423-429 глави 3 розділу V «Перегляд судових рішень» ЦПК України.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за ново виявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах ново виявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з ново виявленими обставинам спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення в уже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13.

Відповідно ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Вирішуючи питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має виходити з визначених частиною 2 статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним.

Зокрема, такими підставами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Необхідними умовами ново виявлених обставин, визначених цим пунктом, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, як і мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були й не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до ново виявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його в кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, котрі беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 726/938/18).

Чинний ЦПК України містить і перелік підстав, які виключають можливість перегляду судового рішення.

За частиною 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за ново виявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 5 ст. 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній чи касаційній скарзі або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясовані судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що підстави повинні виникнути після ухвалення рішення у справі (істотні обставини стали відомі стороні після ухвалення рішення, скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення іншого рішення, встановлені факти завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів після ухвалення незаконного рішення, тощо).

У контексті пункту 3 частини другої статті 423 ЦПК України скасування судового рішення, яке стало підставою для обґрунтування судового рішення, яке просять переглянути, має відбутися після ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Колегія суддів апеляційного суду також враховує, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 552/137/15-ц.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2023 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шестирічного віку.

Вказаним рішенням суду було встановлено, що дитина ОСОБА_3 за станом здоров`я потребує домашнього догляду до 03.07.2023 року та з 03.01.2023 року дитина взята на «Д» облік як часто хворіючи дитина (ЧДХД), оформлений індивідуальний догляд за дитиною; 20.02.2023 р. ГРВІ, риносинусит, 28.03.2023 р. ГРВІ, трахеїт, з 06.04.2023 р. ГРВІ, аденоїди, гострий кат., сер. отит.

Також під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, судом першої інстанції було задоволено клопотання представника відповідача Амельчишина А.В. та витребувано з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 2) довідку про те, чи має ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вади фізичного або психічного розвитку.

Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради надано лист, згідно якого ОСОБА_3 часто хворіє застудними захворюваннями, має аденоїди, проблеми із травленням, спостерігалися епізоди отиту, тонзиліту, бронхіту, синуситу. Дитина спостерігається офтальмологом з приводу гіперметропії середньої ступені із астигматизмом, має збіжну косоокість. Потребує оптичної та оперативної корекції. Спостерігається хірургом з приводу пупкової кили, потребує спостереження. За рекомендаціями ЛОР-лікаря потребує оперативного втручання з приводу аденоїдів та секреторного отиту.

Судом першої інстанції обґрунтовано зауважено, що, навіть при доведенні під час первісного розгляду справи факту, що дитина ОСОБА_3 дійсно відвідує Комунальний заклад дошкільної освіти компенсуючого типу №186 КМР для дітей з хронічними неспецифічними захворюваннями органів дихання, рішення суду по суті позовних вимог було б іншим, оскільки підстави для цього відсутні.

Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Згідно ч. 3, 4 ст. 84 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною шестирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Основною умовою надання матеріальної допомоги чоловіка матері дитини, яка потребує домашнього догляду його матеріальна спроможність надавати таку допомогу.

При цьому колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зауважити, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключно компетенцією суду, переоцінка доказів, діючим законодавством не передбачена.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмову у перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами, яке відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Амельчишин Олег Валерійович, залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повне судове рішення складено 14 квітня 2025 року.

Головуючий О.І. Корчиста