Справа № 137/1815/24
Провадження № 22-ц/801/914/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

з участю секретаря судового засідання Кашпрук М.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2025 року , ухвалене під головуванням судді Гопкіна П.В.

у справі № 137/1815/24

за позовом ОСОБА_2 (позивач)

до ОСОБА_1 (відповідач)

про зміну розміру аліментів,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до районного суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, обґрунтовуючи вимоги тим, що від шлюбу з відповідачкою у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , на утримання якого, відповідно до судового наказу Літинського районного суду Вінницької області від 11.10.2024, стягуються аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів доходу, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину, починаючи з 23.09.2024 року.

Крім того, судовим наказом Новоушицького районного суду Хмельницької області від 06.04.2022 з нього стягуються на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 25 березня 2022 року.

Водночас ОСОБА_1 не повідомила суд про існування інших аліментних зобов`язань, що могло вплинути на розмір аліментів.

До того ж 11.10.2024 року, коли був виданий наказ, матеріальний стан ОСОБА_2 істотно змінився через звільнення з військової служби.

З урахуванням інтересів усіх дітей та принципу справедливості, позивач просить змінити розмір аліментів із 1/4 на 1/6 від доходу ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно до досягнення сином повноліття.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2025 року позов задоволено. Вирішено змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом Літинського районного суду Вінницької області від 11.10.2024 у справі № 137/1410/24 та стягувати зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно і до його повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення, його постановлення з порушенням норм матеріального та процесуального права, неправильним та неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення і ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що підставою для зменшення розміру аліментів позивачем зазначено перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей, проте ним не надано доказів погіршення його майнового стану .

Крім того, зазначає, що позивач також подав заяву про розірвання шлюбу із нею, у якій вказано, що він перебуває за кордоном, а саме у Польщі, і не планує повертатись. При цьому він офіційно працює в іншій країні, і має заробіток, проте приховує цей факт, маючи можливість надати із податкової служби Польщі відповідну довідку.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

07 квітня 2025 року представником позивача - адвокатом Пилявським О.О. подано відзив на апеляційну скаргу разом із клопотанням про продовження строку на його подання.

Наданий адвокатом відзив на апеляційну скаргу не приймається до уваги апеляційним судом через його невідповідність вимогам ч. 4 ст. 360 ЦПК України, оскільки до нього не надано письмових доказів надсилання копії відзиву апелянту Стрілецькій А.О. (постанови ВП ВС від 07 серпня 2019 року у справі № 757/43793/18 та від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15).

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 березня 2025 року відкрите апеляційне провадження у справі, а ухвалою суду від 27 березня 2025 року закінчені підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що 11.10.2024 Літинським районним судом Вінницької області було видано судовий наказ у справі № 137/1410/24 про стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліментів на утримання сина , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно і до його повноліття, починаючи стягнення з 23.09.2024.

Станом на 11.10.2024 в суду були відсутні відомості щодо наявності у ОСОБА_3 інших дітей, на утримання яких останній сплачує аліменти.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.04.2024 державним виконавцем прийнято виконавче провадження № 68784144 щодо виконання судового наказу, виданого 06.04.2022 Новоушицьким районним судом Хмельницької області про стягнення зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 аліментів на дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 25 березня 2022 року.

Розрахунком (а.с. 12) зазначається про те, що за виконавчим провадженням № 68784144 у боржника ОСОБА_2 станом на січень 2024 була відсутня заборгованість зі сплати аліментів.

Зазначена інформація про те, що ОСОБА_2 сплачує аліменти за вищевказаним виконавчим провадженням підтверджується також і довідкою Дунаєвецького відділу ДВС.

Витягом з наказу № 9 від 09.01.2024 зазначається про те, що ОСОБА_2 звільнено з військової служби.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на момент видачі судового наказу 11.10.2024 ОСОБА_8 не повідомлено про наявність у ОСОБА_2 інших дітей на утримання яких він сплачує аліменти, а відтак по справі наявні підстави для зміни (зменшення) розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 364/1139/19 провадження № 61-11271св20))

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2024 року у справі № 552/2073/23 (провадження № 61-1193св24) зазначено, що: «звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився матеріальний та сімейний стан, оскільки у другому шлюбі у нього народився син і на його утриманні перебувають малолітній син та дружина, яка перебуває у декретній відпустці, що зумовило збільшення витрат на утримання нової сім`ї. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, та дружину, яка перебуває у декретній відпустці, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та суперечитиме її інтересам».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

У справі, що переглядається позивач звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів в обґрунтування якого вказав, що на момент винесення судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суду не повідомлено про наявність у нього двох дітей від попереднього шлюбу, на яких судом присуджено до стягнення аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того вказав, що відбулось погіршення матеріального стану, оскільки він був звільнений з військової служби.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів на неповнолітнього ОСОБА_3 або які свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу сину, що в свою чергу було підставою для зміни розміру аліментів згідно з вимогами ст. 192 СК України.

Стягнення із позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідно до судового наказу Літинського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2024 року у справі № 137/1410/24, так і стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідають вимогам сімейного законодавства, а зменшення розміру аліментів на одну дитину лише в зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітніх дітей, та суперечитиме їх інтересам.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 02 січня 2024 року №2-РС, ОСОБА_2 звільнено у запас за п.п. «г» (через сімейні обставини) п. 3 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Перелік сімейних обставин або з інші поважних причин визначено ч. 12 ст. 22 цього Закону, зокрема, перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Отже звільнення позивача ОСОБА_2 відбулось на підставі поданого ним рапорту та відповідно до положень ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а відтак стверджуване ним погіршення майнового стану сталося через його власні дії.

Крім того, позивачем не доведено, що звільнившись із військової служби він ніде не працює і не має доходу в зв`язку з цим з огляду на те, що за твердженнями відповідача він взагалі перебуває за кордоном і приховує свої доходи там.

Таким чином, суд першої інстанції, прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а наявність судового рішення, яким з позивача стягуються аліменти на утримання двох дітей від попереднього шлюбу, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Щодо судових витрат

По справі відсутні підстави для перерозподілу чи відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська