ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6075/22 Номер провадження 22-з/814/69/25 Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

д о д а т к о в а

26 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Дряниці Ю. В., Пилипчук Л. І.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Колоди Ліни Валеріївни про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в:

Постановою Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Колоди Л. В. задоволено, рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 квітня 2024 року скасовано та ухвалено по справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30 000 доларів США.

Змінено розподіл судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 27 426,50 грн.

04 лютого 2025 року на адресу Полтавського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Колоди Л. В. про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи заявника дійшла висновку про часткове задоволення заяви та ухвалення по справі додаткового рішення, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно частин першої, другої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що 04.04.2024 між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Колодою Л. В. укладено договір про надання правової допомоги № б/н, відповідно до умов якого Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати Клієнту юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором (а. с. 97-99).

Правнича допомога ОСОБА_1 в Полтавському апеляційному суді адвокатом Колодою Л. В. надавалася на підставі ордеру серії ВІ № 1215895 від 06.05.2024 (а. с. 19).

Адвокат Колода Л. В. здійснює свою адвокатську діяльність відповідно до Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2361, виданого 16.10.2018 на підставі рішення Ради адвокатів Полтавької області № 17 від 16.10.2018 (а. с. 20, 101).

Згідно пункту 4.2 Договору за правничу допомогу, передбачену умовами договору, Клієнт сплачує Адвокату винагороду (гонорар) у розмірі 30 000 грн шляхом перерахування коштів в національній валюті України на рахунок Адвоката або оплачується готівкою протягом 30 днів з дня набрання законної сили рішення суду.

На виконання умов договору 27.01.2025 після ухвалення судового рішення по суті справи сторони склали Акт наданих послуг, у якому засвідчили факт виконання усіх належних робіт та надання всіх належних послуг з представництва інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції, а саме те, що адвокат Колода Л. В. надала ОСОБА_1 наступну правничу допомогу: 07.05.2024 складання та надіслання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги від 07.05.2024 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.04.2024 в справі № 524/6075/22; 25.06.2024 складання відповіді на відзив представника відповідача Олійник Л. М. від 25.05.2024; 27.06.2024 надіслання копій відповіді на відзив від 25.06.2024 на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та оригіналу з додатками до Полтавського апеляційного суду; 27.01.2025 участь у судовому засіданні в Полтавському апеляційному суді під час розгляду апеляційної скарги; 29.01.2025 складання заяви про розподіл (компенсацію) судових витрат; 30.01.2025 надіслання заяви про розподіл (компенсацію) судових витрат на адресу Полтавського апеляційного суду та її копії з додатками учасникам справи.

Загальна вартість виконаних Адвокатом робіт та наданих послуг складає 30 000 грн (а. с. 100).

Згідно із частиною другою статті 137, пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами та у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

Суд має також виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено, що Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар та неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Разом з тим, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката відповідно до умов укладеного Договору про надання правової допомоги від 04.04.2024.

Водночас, заявлений представником позивача розмір витрат на оплату послуг правничої допомоги не відповідає вимогам частини четвертої статті 137 ЦПК України щодо співмірності таких витрат зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), оскільки у справах даної категорії наявна усталена судова практика і складання адвокатом апеляційної скарги та відповіді на відзив не потребувало аналізу великої кількості документів та збирання доказів, з огляду на незмінність позиції позивача в суді першої та апеляційної інстанцій.

Крім того, до суми витрат на правничу допомогу заявником віднесено витрати на складення заяви про розподіл (компенсацію) судових витрат, що не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу. Заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню (такий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22). Не можна віднести до витрат правничої допомоги й витрати на надсилання заяви про розподіл судових витрат, апеляційної скарги та копії відповіді на відзив, що не передбачено умовами договору як вид правничої допомоги, та як такі не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Враховуючи вищенаведене, а також час участі адвоката у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, яке тривало 30 хв, колегія суддів вважає, що вказані заявником витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанцій у загальній сумі 30 000 грн є явно завищеними по відношенню до іншої сторони є неспівмірними та не відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг та розумності їхнього розміру, а тому за даних обставин справи витрати позивача на послуги адвоката підлягають частковому покладенню на відповідача. Зокрема, керуючись принципами обґрунтованості, пропорційності та розумності, колегія суддів вважає, що розмір відшкодування таких витрат має становити 5 000 грн.

Керуючись статтями 270, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Колоди Ліни Валеріївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Ю. В. Дряниця

Л. І. Пилипчук