ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3874/25 Справа № 213/2129/24 Суддя у 1-й інстанції - Мазуренко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 212/6481/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання Дяченко Д.П.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Ідея Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Щербачов Андрій Петрович, на заочне рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2024 року, яке ухвалено суддею Мазуренко В. В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 22 липня 2024 року,

УСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Позов мотивований тим, 04 лютого 2021 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту та страхування №Е07.00408.007540813. Пунктом 3 Кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку. Згідно Кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 60 350 грн., зі сплатою 0,01% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, що підтверджується меморіальними ордерами, однак станом на 05 квітня 2024 року заборгованість відповідача за Договір кредиту та страхування №Е07.00408.007540813 склала 106 399,45 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача та стягнути сплачений судовий збір.

Заочним рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за Договором кредиту та страхування №Е07.00408.007540813 у розмірі 106 399 грн 45 коп та судовий збір у розмірі 3 028 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити в нове рішення про відмову в задоволення позовних вимог позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дійсно, 04 лютого 2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір та страхування №Е07.00408.007540813. Разом з тим, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Також апелянт зазначає, що згідно наданої позивачем до позовної заяви виписки (з 01 січня 2024 року по 04 квітня 2024 року) ОСОБА_1 , станом на 05 квітня 2024 року отримано кредит у розмірі 60 350,00 грн, погашено кредит у розмірі 97 091 грн.

Виходячи з наведеного, на переконання апелянта (відповідача), у відповідача відсутня заборгованість за Договором кредиту №Е07.00408.007540813 від 04 лютого 2021 року. Судом першої інстанції не з`ясовано наявність супутніх та додаткових послуг банку (позивача) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 Про надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, адже сума стягнення за позовною заявою в значній мірі складає просрочену плату за обслуговування кредиту 52 024,37 грн, а також жодним чином не враховано здійснених ОСОБА_1 оплати у розмірі 97 091 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу представника відповідача - залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог позивача, з наступних підстав.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги банку про стягнення заборгованості є обґрунтованими.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з вказаним висновком суду, виходячи з наступного.

Як установлено судом та убачається із матеріалів справи, 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до позивача та уклав Договір кредиту та страхування № Е07.00408.007540813.

Відповідно до п.3 Кредитного договору, нанесенням власноручного підпису позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку.

Згідно Кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 60 350 грн, зі сплатою 0,01% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Всі умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис у Договорі кредиту та страхування.

Згідно меморіального ордеру № 1835122 від 04 лютого 2021 року, меморіального ордеру № 1835116 від 04 лютого 2021 року, загалом на рахунок 200865344/98 перераховано 60 350 грн.

Згідно Довідки-розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за Договором кредиту та страхування № Е07.00408.007540813, станом на 04 травня 2024 року, становить 106 399,45 грн, яка складається з просроченого боргу - 54 364,74 грн; просрочених процентів - 10,34 грн; просроченої плати за обслуговування кредиту - 52 024,37 грн.

Нанесенням власноручного підпису під договором відповідач: акцептувала оферту ПрАТ СТ «ПЗУ Україна Страхування Життя » та уклала Договір добровільного страхування життя для клієнтів банку, який згідно ст. 634 ЦК є «Договором приєднання» (п.2 договору); погодилась із тим, що договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими договору та зобов`язалась їх виконувати (п.3.3 договору); акцептувала публічну пропозицію про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку (п.3.1 договору).

Цього ж дня відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, зміст якого узгоджується зі змістом договору.

Відповідно до пункту 1.7 договору: «Під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до додатку №1 як «Обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору, та розміщені на веб-сайті Банку: https://ideabank.ua».

Згідно Довідки-розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за Договором кредиту та страхування № Е07.00408.007540813, станом на 04 травня 2024 року, становить 106 399,45 грн, яка складається з просроченого боргу - 54 364,74 грн; просрочених процентів - 10,34 грн; просроченої плати за обслуговування кредиту - 52 024,37 грн.

Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 1.7 договору під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до Додатку №1 як «Обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору, та розміщені на веб-сайті Банку: https://ideabank.ua».

У додатку №1 «Паспорт споживчого кредиту» до договору зазначено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,60 %, середньомісячно від початкової суми кредиту.

Згідно зі ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10 червня 2017 року набув чинності ЗУ «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у ЗУ «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин 1,2,5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності ЗУ «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч.2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, ЗУ«Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч.1 ст. 1 та ч.2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог ЗУ «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

ЗУ «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Згідно ч.1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з ч.5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч.1,2 ст. 11, ч.5ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч.ч.1,2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення п. 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.ч.1,2 ст. 11, ч.5ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».

Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року в справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року в справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22), які підтримала Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2023 року в справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22).

У свою чергу, суд не звернув увагу, що умови кредитного договору в частині встановлення щомісячної плати за обслуговування кредиту в розмірі 2,60% від початкової суми кредиту, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те що ОСОБА_1 встановлено щомісячну плату за послуги банку, яка за законом повинна надаватись безоплатно, а умови кредитного договору в частині встановлення щомісячної плати за обслуговування кредиту в розмірі 2,65% від початкової суми кредиту є нікчемними в силу закону. За вказаних обставин вимоги банку паро стягнення з ОСОБА_1 52 024,37 грн у якості плати за обслуговування кредиту задоволенню не підлягають.

Щодо решти позовних вимог про стягнення тіла кредиту та відсотків, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості за вказаним договором, станом на 04 травня 2024 року заборгованість за тілом кредиту складає 54 364,74 грн, за простроченими процентами 10,34 грн, а всього 57 375 грн 08 коп, а тому вимоги позивача про стягнення в цій частині вимог є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором кредиту та страхування №Е07.00408.007540813 у розмірі 57 375 грн 08 коп, з яких: 54 364,74 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 10,34 грн - за прострочені проценти.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення та ухвалити нове.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Враховуючи невірну оцінку судом наявних у справі доказів щодо наведених у апеляційній скарзі обставин , недоведеності частини обставин, що мають значення для справи , які суд вважав встановленими та встановленою невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи щодо оспорюваних фактів , колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення - про відмову у стягненні плати за обслуговування кредиту і часткове задоволення позову в частині стягнення тіла кредиту і відсотків.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи принцип пропорційності розподілу судових витрат відповідно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідачки на користь АТ «Ідея Банк» підлягає стягненню 1 547 грн 45 коп за подання позовної заяви, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням часткового задоволення апеляційної скарги з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 220,83 грн, пропорційно до розміру позовних вимог у задоволенні яких відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Щербачов Андрій Петрович, задовольнити частково.

Заочне рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовну заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за Договором кредиту та страхування №Е07.00408.007540813 у розмірі 57 375 (п`ятдесят сім тисяч триста сімдесят п`ять) грн 08 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 547 (одна тисяча п`ятсот сорок сім) грн 45 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 220 (дві тисячі двісті двадцять) грн 83 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2025 року.

Головуючий:

Судді: