Провадження № 2/742/57/25
Єдиний унікальний № 742/2383/24
РІШЕННЯ
07 квітня 2025 року м.Прилуки Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Сорока Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі їх представника адвоката Зарічної Вікторії Сергіївни до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування,
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі їх представника адвоката Зарічної В.С. звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 з вимогами усунути його від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 є рідною сестрою померлої, а ОСОБА_1 є її рідною племінницею. Також, ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_4 , проте вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2023 року, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та засуджено до 8 років позбавлення волі. Зазначають, що відповідач, який був би спадкоємцем померлої, умисно вбив свою матір, тому в силу вимог ст. 1224 ЦК України повинен бути усунутим від права на спадкування після смерті його матері, тому позивачі звернулись з даним позовом до суду.
Представник позивачів - адвокат Зарічна В.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судовому засіданні просив в позові відмовити.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтвом про смерть, про що зроблено відповідний актовий запис №280 (а.с.7).
В свою чергу відповідач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.45).
Крім того, відповідач ОСОБА_3 звернувся до Приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4 (а.с.50).
Разом з тим, під час розгляду справи з`ясовано, що вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2023 року, встановлено, що «04 квітня 2023 року близько 12 год. обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, пов`язаних із заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, з метою спричинення тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за вище вказаною адресою разом з ОСОБА_3 , умисно наніс останній удари кулаком правої руки в область голови, у кількості не менше 7 разів, чим, відповідно до висновку експерта №85 від 05.04.-26.05.2023, спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження: закритої черепно-мозкової травми, субарахноїдальний крововилив (крововилив під м`які мозкові оболонки), що підтверджується наявністю синців на верхній та нижній повіках правого ока з крововиливом в склеру, забійної рани слизової верхньої губи зліва з синцем навколо, синці підборіддя справа, синця верхньої губи справа, двох крововиливів на внутрішній поверхні м`яких тканин голови, плямистих субарахноїдальних крововиливів обох півкуль головного мозку та мозочку, даними судово-гістологічної експертизи, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті та призвели до смерті.
В подальшому потерпіла ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень померла» (а.с.8-11).
Даним вироком суду відповідача засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі.
Отже, відповідача було засуджено за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до статей 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , є сином померлої ОСОБА_4 , та відповідно до статті 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після смерті останньої.
Звертаючись з позовом до суду, позивачі посилаються як на підставу усунення відповідача від права на спадкування на наявність обставин, визначених у ч. 1 ст. 1224 Цивільного кодексу України, мотивують тим, ОСОБА_3 умисно вбив свою матір, що дає підстави для усунення відповідача, як спадкоємця першої черги за законом, від права на спадкування майна після смерті його матері.
Так, згідно із частиною першою статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом.
Оскільки діяння, зазначені у частині першій статті 1224 ЦК України є кримінально караними, то вони повинні бути підтверджені обвинувальним вироком суду або постановою про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, які є самостійною та достатньою підставою для усунення від права на спадкування.
За наявності постановлених у кримінальному судочинстві вказаних судових рішень, які набрали законної сили, особа, яка умисно позбавила життя спадкодавця, не має права на спадкування в силу закону.
Підставою для усунення особи від права на спадкування за частиною першою статті 1224 ЦК України є наявність в її діях вини у формі умислу.
Відповідно до статті 23 КК України виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.
Статтею 24 КК України передбачено, що умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
Згідно з вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2023 року, ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Отже, в силу вимог ст.1224 ЦК України, положення частини першої даної статті не застосовується до особи, яка вчинила умисне тяжке тілесне ушкодження, що не дає суду правові підстави для задоволення даного позову, оскільки сукупність доказів у вказаній справі не підтверджує наявність в діях ОСОБА_3 ознак суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 115 КК України, як умисне вбивство.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст.2 ЦПК України)
Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. ( ст. 89 ЦПК України)
Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи та правовідносини, що їх регулюють, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.
У відповідності до ст.141 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, відносить судові витрати по сплаті судового збору на рахунок позивачів у сплаченому при зверненні до суду розмірі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі їх представника адвоката Зарічної Вікторії Сергіївни до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО