Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2985/24
Провадження № 2/945/660/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Лопіної О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

24 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - позивач) в системі «Електронний суд» сформувало до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення кредитної заборгованості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТ ЦЕНТР» посилалося на те, що 06.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 3290192, 07.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 4661389, 06.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 77463527, згідно з умовами яких відповідачу було надано кредит, Кредитні договори підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача. У подальшому, 09.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 09/02-2022, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» передало за плату, належні йому, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийняло належні Товариству з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників, в тому числі і право грошової вимоги до відповідача. 09.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 09/02-2022, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» передало за плату, належні йому, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийняло належні Товариству з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників, в тому числі і право грошової вимоги до відповідача. 26.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» передало за плату, належні йому, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийняло належні Товариству з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників, в тому числі і право грошової вимоги до відповідача. 22.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало за плату, належні йому, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийняло належні Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників, в тому числі і право грошової вимоги до відповідача.

10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало за плату, належні йому, а Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийняло належні Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників, в тому числі і право грошової вимоги до відповідача.

Відповідач, будучи позичальником, не виконує умови договорів, не сплачує кошти на погашення кредитного зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість за:

- Кредитним договором № 3290192, у розмірі 17 065, 23 грн, яка складається з: 1 300,00 грн. заборгованості за основним боргом, 15 765, 23 грн - заборгованості за відсотками;

- Кредитним договором № 4661389, у розмірі 22 300, 00 грн, яка складається з: 4 000,00 грн заборгованості за основним боргом, 17 860, 00 грн - заборгованості за відсотками, 440, 00 грн - сума заборгованості за комісіями;

- Кредитним договором № 77463527, у розмірі 10 164, 49 грн, яка складається з: 3 000,00 грн заборгованості за основним боргом, 7 164, 00 грн - заборгованості за відсотками; нараховані 3% річних - 0,49 грн. Всього заборгованість за кредитними договорами становить 49 529, 72 грн.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 січня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не з`явився, при цьому з тексту позовної заява, вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відзив не подав.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

За п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до змісту ч. 1-5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

На підставі ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Отже, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінацією цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічна правова позиції була викладена Верховним Судом у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19.

07.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» і ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 4661389 (далі - Кредитний договір). Вказаний договір підписаний одноразовим ідентифікатором L12063 (а.с. 44).

Так, за умовами договору пункту 1.1 кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п.1.3. Договору, надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Сума (загальний розмір) кредиту становить 4 000.00 грн. у валюті: Українські гривні (пункт 1.2 Договору).

Сторони домовились, що кредит надається строком на 30 днів з 07.10.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 06.11.2021 року (пункти 1.3, 1.4 Договору).

Пунктом 1.5 Договору передбачено, що загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту), складають 1 940,00 грн в грошовому виразі та 12, 184.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у пунктах 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 5 940,00 гривень.

Проценти за користування кредитом: 1 500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 1.6 Договору).

Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору (пункт 1.7). (а. с. 12-17).

На виконання умов договору ТОВ «МІЛОАН» 07.10.2021 перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 4000 грн згідно платіжного доручення 58139300 (а.с. 44 на звороті).

26.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за договорами кредиту, у тому числі, за Кредитним договором № 4661389 від 07.10.2021, укладеним із відповідачем ОСОБА_1 .

На виконання умов цього договору факторингу його сторонами складено Акт приймання-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 26-01/2022-83 від 26.01.2022, у якому вказано, що Клієнт передав, а Фактор прийняв інформацію згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді згідно Додатку № 4 до Договору (а. с. 58-61).

Відповідно до копії Додатку № 3 до Договору факторингу № 26-01/2022-83 від 26.01.2022, що 26.01.2022, згідно з Договором факторингу № 26-01/2022-83, Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» грошові вимоги, у тому числі, за Кредитним договором № 4661389 від 07.10.2021, укладеним з ОСОБА_1 (а. с. 61 на звороті, 62 і на звороті).

06.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» і ОСОБА_1 укладено Договір позики № 3290192 (далі - Кредитний договір).

Вказаний договір підписаний одноразовим ідентифікатором g45620 (а.с. 28 на звороті).

Так, за умовами договору п. 2.1. позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Відповідно до п. 2.2. Договору позики позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України гривні. Пунктом 2.3. Договору позики встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 1300.00 грн. Згідно п. 2.4.2. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1.3072% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Відповідно до п 2.4.3. договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Згідно п. 2.4.4. Договору позики базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до п. 2.5. договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою. Згідно п. 2.6. Договору позики позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом 3 (трьох робочих) днів з дати підписання договору. Пунктами 3.1. та 3.2. Договору позики визначені проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику (а. с. 25-28).

На виконання умов договору ТОВ «МАНІФОЮ» 06.10.2021 перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1300 грн, що підтверджується інформаційним листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2782_12 (а.с. 46).

09.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 09/02-2022, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за договорами кредиту, у тому числі, за Кредитним договором № 3290192 від 06.10.2021, укладеним із відповідачем ОСОБА_1 .

На виконання умов цього договору факторингу його сторонами складено Акт приймання-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 09/02-2022 від 09.02.2022, у якому вказано, що Клієнт передав, а Фактор прийняв інформацію згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді згідно Додатку № 4 до Договору (а. с. 63-65 і на звороті).

Відповідно до копії Додатку № 3 до Договору факторингу № 09/02-2022 від 09.02.2022, що 09.02.2022, згідно з Договором факторингу № 09/02-2022, Товариство з обмеженою відповідальністю «МІНІФОЮ» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» грошові вимоги, у тому числі, за Кредитним договором № 3290192 від 06.10.2021, укладеним з ОСОБА_1 (а. с. 66-67).

06.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» і ОСОБА_1 укладено Договір позики № 77463527 (далі - Кредитний договір).

Договір підписано одноразовим ідентифікатором K2MDxD4TGW.

Так, за умовами договору п. 1. Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 Договору про надання позики : - Сума Позики становить 3000.00 грн. - Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1.99 % яка нараховується за кожен день користування Позикою. Відповідно до Договору Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Відповідно до положень Договору цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України Про електронну комерцію Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до п. 6.5. ПРАВИЛ НАДАННЯ ГРОШОВИХ КОШТІВ У ПОЗИКУ ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. (а. с. 37-43).

На виконання умов договору ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» 06.10.2021 перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 3 000 грн, що підтверджується інформаційним листом АТ «Таскомбанк» № 33100/47.1 (а.с. 48).

22.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за договорами кредиту, у тому числі за Кредитним договором № 77463527 від 06.10.2021, укладеним із відповідачем ОСОБА_1 .

На виконання умов цього договору факторингу його сторонами складено Акт приймання-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 22/02/2022 від 22.02.2022, у якому вказано, що Клієнт передав, а Фактор прийняв інформацію згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді згідно Додатку № 4 до Договору (а. с. 68-70 і на звороті).

Відповідно до копії Додатку № 3 до Договору факторингу № 22/02/2022 від 22.02.2022, що 22.02.2022, згідно з Договором факторингу № 22/02/2022, Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» грошові вимоги, у тому числі, за Кредитним договором № 77463527 від 06.10.2021, укладеним з ОСОБА_1 (а. с. 71 на звороті 72 і на звороті).

10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за договорами кредиту, у тому числі, за Кредитними договорами № 4661389 від 07.10.2021, № 3290192 від 06.10.2021 та № 77463527 від 06.10.2021 укладеними із відповідачем ОСОБА_1 .

На виконання умов цього договору факторингу його сторонами складено Акт приймання-передачі інформації згідно Реєстру Боржників за Договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, у якому вказано, що Клієнт передав, а Фактор прийняв інформацію згідно Реєстру Боржників згідно Додатку № 4 до Договору (а. с. 77-79 і на звороті).

Відповідно до Реєстру боржників від 10.01.2023 до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 3290192, у розмірі 17 065, 23 грн, Кредитним договором № 4661389, у розмірі 22 300, 00 грн та Кредитним договором № 77463527, у розмірі 10 164.

29.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Додаткова угода №1 до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, відповідно до якого внесені зміни до Реєстру Боржників в електронному вигляді, виклавши в новій редакції.

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Неналежним виконанням зобов`язань за Договором відповідач порушує умови Договору, права позивача, та вимоги ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Так, згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

До позовної заяви долучено розрахунок заборгованості за вищеперерахованими Кредитними договорами (а. с. 55-57).

При цьому, вказану вище суму заборгованості відповідач у добровільному порядку станом на день розгляду справи не сплатив.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом було встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість.

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.

Отже, судом встановлено, що між сторонами укладені Кредитні договори, які було підписано одноразовим ідентифікатором, надісланим відповідачу, на умовах визначених у вищевказаних договорах відповідачу надано кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, та зі встановленими строками їх повернення.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Відповідач доказів оплати боргу до суду не надав, контр розрахунок суми заборгованості не подав.

Проте суд не може погодитись з розрахунком позивача, зазначаючи наступне.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» на момент відступлення права вимоги позивачу, заборгованість за кредитним договором № 4661389 становить 22 300 грн, з яких 4 000 грн заборгованість за тлом кредиту, 12 060 грн заборгованість за відсотками на момент відступлення права вимоги, 440 грн комісія та 5 800 грн нараховані відсотки у розмірі 5 % денних.

Проте, згідно Договору про споживчий кредит № 4661389, підставою для сплати процентів за користування кредитом, нарахованих згідно ч.2ст.625 ЦК України у розмірі, передбаченому пунктом 4.2 договору, є подія відправлення вимоги позикодавця позичальнику будь якими засобами зв`язку.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів направлення відповідачу вимоги, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача відсотків, нарахованих у розмірі, передбаченому пунктом 4.2 договору, в сумі 5 800 грн.

В іншій частині позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме:

-за Кредитним договором № 3290192 у розмірі 17 065, 23 грн, яка складається з 1 300,00 грн. заборгованості за основним боргом, 15 765, 23 грн - заборгованості за відсотками;

-за Кредитним договором № 4661389 у розмірі 16 500, 00 грн, яка складається з 4 000,00 грн заборгованості за основним боргом, 12 060, 00 грн - заборгованості за відсотками, 440, 00 грн - сума заборгованості за комісією;

-за Кредитним договором № 77463527 у розмірі 10 164, 49 грн, яка складається з 3 000,00 грн заборгованості за основним боргом, 7 164, 00 грн - заборгованості за відсотками, нараховані 3% річних - 0,49 грн.

Щодо витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн суд враховує таке.

Відповідно до положень ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі N 910/15944/17).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, N 33210/07 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, N 37246/04).

У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі N 211/3113/16-ц (провадження N 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі N 760/11145/18 (провадження N 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Дослідивши зміст наданої адвокатом професійної правничої допомоги, оцінивши поведінку/дії/бездіяльність обох сторін, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду справи, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, віднесення даної справи до категорії справ незначної складності, суд приходить до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу в сумі 13 000 грн не є пропорційними до предмета спору, з урахуванням значення справи для сторін.

Суд вважає, що для підготовки даного позову немає необхідності у значній кількості часу, дослідження великого об`єму нормативно-правових актів, збору та аналізу значної кількості документів, а також значного дослідження практики вирішення судами справ даної категорії.

Суд також враховує, що адвокат не брав участь в судовому засіданні.

Враховуючи обставини та результат розгляду даної справи, а також зважаючи на опис правової допомоги, яка надана позивачу за Договором, суд вважає пропорційним розміром витрат на оплату професійної правничої допомоги до предмета спору та складності справи 3 000 грн.

Решта витрат на професійну правничу допомогу покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У матеріалах справи міститься Платіжна інструкція № від 16 грудня 2024 року, відповідно до якого, 16 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТ ЦЕНТР» сплатило судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено на 88,3 %, згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2 139 грн, сплачений позивачем при поданні позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141 ст. ст. 258, 259, ст. 264, 265, 280-282 ЦПК України,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТ ЦЕНТР» суму заборгованості за:

-за Кредитним договором № 3290192 у розмірі 17 065, 23 грн, яка складається з 1 300,00 грн заборгованості за основним боргом, 15 765, 23 грн - заборгованості за відсотками;

-за Кредитним договором № 4661389 у розмірі 16 500, 00 грн, яка складається з 4 000,00 грн заборгованості за основним боргом, 12 060, 00 грн - заборгованості за відсотками, 440, 00 грн - сума заборгованості за комісією;

-за Кредитним договором № 77463527 у розмірі 10 164, 49 грн, яка складається з 3 000,00 грн заборгованості за основним боргом, 7 164, 00 грн - заборгованості за відсотками, нараховані 3% річних - 0,49 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТ ЦЕНТР» витрати з оплати судового збору в сумі 2 139 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТ ЦЕНТР», код ЄРДПОУ 44276926, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 3, офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена ЛОПІНА