Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3180/24 Головуючий у 1-й інст. Большакова Т. Б.
Категорія 70 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Борисюка Р.М., Шевчук А.М.

секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 274/3180/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Мошко Майї Михайлівни на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Большакової Т.Б. у м.Бердичів

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, встановлених рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 листопада 2023 року у справі №274/6110/23 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивував тим, що 31.08.2023 року він уклав шлюб із ОСОБА_4 , з якою має двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_5 позивач зазначений за спільною заявою батьків в порядку ст.ст. 125, 126 СК України 23 березня 2024 року. Тобто, на даний час на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, проте на сина ОСОБА_7 він сплачує аліменти майже у максимальному розмірі, встановленому чинним законодавством.

Зазначені обставини свідчать про зміну сімейного стану та матеріального становища позивача, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, стягнутих попереднім судовим рішенням. Зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_7 з 1/4 до 1/8 частини доходу буде враховувати потреби в утриманні кожної дитини та дотримання їх інтересів в однаковій мірі.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 грудня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Мошко М.М. зазначає, що вирішуючи позов ОСОБА_1 місцевий суд неправильно застосував ст. 192 СК України, не врахував практику Верховного Суду з подібних правовідносин, що призвело до неправильного вирішення спору та висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи наведене просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким позов задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Паламарчук С.В. просить рішення місцевого суду як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. На думку апелянта, позивач одруженням зі ОСОБА_4 створив штучні умови для зменшення розміру аліментів, оскільки лише зміна сімейного стану платника аліментів не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 продовжує проходити військову службу, отримувати грошове забезпечення, а відтак ним не доведено неможливість сплачувати аліменти, визначені попереднім рішенням суду. Дружина позивача вже пройшла курс лікування і тепер також може працювати і приносити дохід в родину.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мошко М.М. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити і надала пояснення, які відповідають доводам поданої скарги.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Паламарчук С.В., який також приймав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, апеляційну скаргу не визнав, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін із мотивів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники (позивач та відповідач) в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням частини 2 статті 372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 29.11.2023 (справа № 274/6110/23) змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.01.2018 у справі №274/3332/17 та стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 є батьком: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

31.08.2023 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб зі ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану від 18.07.2024 за № 6, ОСОБА_1 з 22.03.2024 записаний батьком ОСОБА_8 на підставі заяви від 20.02.2024 про визнання батьківства.

Склад сім`ї ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 : дружина ОСОБА_4 , 1995 р.н., син ОСОБА_10 , 2015 р.н., син ОСОБА_11 , 2021 р.н., що підтверджується довідкою від 03.07.2024 за № 593, виданою Любецькою селищною радою Чернігівського району Чернігівської області.

За період з жовтня 2023 року по березень 2024 року ОСОБА_1 отримав дохід у розмірі 533 997,94 грн, аліменти за цей період сплачені в розмірі 41 742,90 грн (довідка про доходи, видана 13.04.2024 військовою частиною НОМЕР_1 за № 481).

Довідкою № 90 від 16.05.2024, виданою КНП «Чернігівська міська лікарня № 3» ЧМР, ОСОБА_4 знаходиться на лікуванні в хірургічному відділенні з ліжками нейрохірургії, заплановане оперативне втручання на 17.05.2024.

Відповідно до довідки б/н, від 20.06.2024, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Здорова родина», ОСОБА_4 17.05.2024 перенесла оперативне лікування. Хворій за станом здоров`я рекомендовано: обмеження фізичних навантажень, їзди у транспорті, нахилів тулуба, підняття важкого терміном 3 місяці.

ОСОБА_11 отримав лікування у клініці для дітей « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що підтверджується актами виконаних робіт: від 21.05.2023 на суму 13 000,00 грн; від 21.06.2024 на суму 14 400,00 грн; від 01.07.2024 на суму 7 480,00 грн; від 01.07.2024 на суму 4 850,00 грн; від 01.07.2024 на суму 24 620,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що зменшення розміру аліментів на утримання дитини сторін, у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще двох дітей в іншому шлюбі, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення сина ОСОБА_7 та суперечитиме його інтересам. Лише зміна сімейного стану платника аліментів не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини, порівняно з іншими. Під час розгляду справи було встановлено, що позивач продовжує проходити військову службу, а отже отримувати грошове забезпечення.

Таким чином, місцевий суд вважав, що позивачем не доведено неспроможність сплачувати аліменти, визначені рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.11.2023 у справі № 274/6110/23 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 .

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції із таких мотивів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статтей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно із положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Ураховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки він 31.08.2023 одружився із ОСОБА_4 , з якою він має двох неповнолітніх дітей синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Батьком ОСОБА_5 він зазначений за спільною заявою батьків в порядку ст.ст. 125, 126 СК України 23 березня 2024 року, таким чином на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей.

Аналізуючи норми ст. 192 СК України суд вважає, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22 (провадження № 61-10748св23).

Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи позов ОСОБА_1 , неправильно застосував положення ст. 192 СК України, що призвело до неправильного висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів у цій справі.

Суд апеляційної інстанції, установивши, що змінився сімейний стан ОСОБА_1 , а саме позивач одружився, на його утриманні перебуває ще двоє дітей від іншого шлюбу, крім того він з 27.11.2024 звільнений в запас, тобто не проходить військову службу, а відтак не отримує відповідне грошове забезпечення, дійшов висновку про те, що вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів на користь ОСОБА_2 з 1/4 до 1/6 частин.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в порядку п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мошко Майї Михайлівни задовольнити частково. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 грудня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Зменшити розмір аліментів, встановлених рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 листопада 2023 року у справі № 274/6110/23 про стягнення аліментів зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з частки до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 11 квітня 2025 року.