КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2025 року місто Київ

Справа № 373/2469/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7379/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Желепи О. В.

суддів: Мазурик О. Ф., Поливач Л.Д.

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суд Київської області від 23 грудня 2024 року (у складі судді Опанасюка І.О.)

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ

Представник позивача Ляр Д. Ю. звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» борг за кредитним договором №б/н від 19.10.2022 заборгованість у розмірі 159996 грн 35 коп. Також просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп., як сплачений судовий збір при поданні позову.

Позов обґрунтовано тим, що 19.10.2022 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 19.10.2022 відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та погодив усі істотні умови договору.

На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 строк дії - 09/26 тип - Універсальна та додаткову картку номер НОМЕР_2 строк дії -11/26 тип- Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку.

Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком.

Відповідно до п.2.1.1.3.5. договору сторони узгодили, що у разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі статті 212,611,651 ЦПК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі.

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 16.10.2024 має заборгованість - 159996 грн 35 коп. (тіло кредиту).

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суд Київської області від 23 грудня 2024 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник позивача - Ніколаєнко О. М. 22 січня 2025 року подав засобами поштового зв`язку до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що оскаржуване рішення прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Звертає увагу, що договір має один картковий рахунок і вже від нього випускаються кредитні картки - ОСОБА_1 отримано дві. І, оскільки відповідач користувався кредитною карткою № НОМЕР_2 , до суду надана виписка саме за цією карткою.

Звертає увагу, що у виписці по руху коштів чітко прослідковується факти використання відповідачем кредитних коштів.

Вказує, що відповідач доводів позивача про наявну заборгованість не спростував, контррозрахунку заборгованості не зробив, доказів сплати заборгованості за кредитним договором не надав.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою.

У судовому засіданні представник позивача - Рожко С.М. підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином що підтверджується власним підписом ОСОБА_1 на рекомендованому повідомленні. ОСОБА_1 подав клопотання про зупинення провадження до припинення воєнного стану або перебування відповідачем у складі Збройних Сил України. Колегія суддів відхиляє вказане клопотання у зв`язку з наступним.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 2 частини першої статті 251 ЦПК України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 і від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 виснував, що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан і виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Між тим до вказаного клопотання ОСОБА_1 надано Довідку про те, що майор ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_3 . Надана відповідачем довідка не містять інформації про переведення військової частини, в якій він служить, на воєнний стан і про залучення відповідача до виконання бойових завдань у зоні бойових дій.

А тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованими.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивач надав суду копію Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг датовану 19.10.2022, що містить підпис відповідача відтворений на планшеті.

Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг містить умови кредитування щодо розміру кредитного ліміту для карт «Універсальна», «Універсальна Gold», Преміальної картки Platinum, для преміальної картки World Black Edition, для преміальної картки VISA Signature, для преміальної картки World Elite та для преміальної картки Infinite; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; кредит на споживчі цілі; спосіб надання кредиту- безготівковим шляхом.

Також Заява містить інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача щодо картки «Універсальна» у розмірі 42,0% та картки «Універсальна Gold» у розмірі 40,8% та іншу інформацію стосовно картки «Універсальна» та «Універсальна Gold».

Заява містить розділ 2 під назвою - істотні умови договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» та Преамбулу.

Відповідно до довідки №680526 від 18.10.1014 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір б/н, за яким надано наступні кредитні картки : № НОМЕР_1 , дата відкриття НОМЕР_4 , термін дії -09/26, картка «Універсальна»; № НОМЕР_2 , дата відкриття - 19.10.2022, термін дії 11/26, картка «Універсальна».

Відповідно до довідки №№681636 від 18.10.1014 про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) старт карткового рахунку 19.10.2022 № НОМЕР_1 , 19.10.2022 встановлений кредитний ліміт у розмірі 160000 грн 00 коп., 19.10.2022 зменшення кредитного ліміту-160000 грн 00 коп., 03.06.2024-кредитний ліміт 0,00.

Також, представник позивача надав виписку за договором б/н за період 19.10.2022-18.10.2024.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 19.10.2022, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_1 , станом на 16.10.2014 заборгованість за тілом кредиту складає 159996 грн 35 коп.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив із того, що стверджуючи про факт надання відповідачу кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту на видану останньому кредитну картку, позивач не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, яким би підтвердив, що відповідачу видавалася картка та якого саме виду, що йому відкривався картковий рахунок, а відтак, і встановлений розмір наданого кредиту. А, звідси, перевірити розмір нарахованих сум боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, тому доводи позивача щодо розміру нарахованих сум не є обґрунтованими.

Крім того, суд не прийняв до уваги виписку про рух коштів як доказ дії договору щодо користуванням відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, оскільки, на його переконання, відсутні будь-які відомості, що свідчать про отримання саме відповідачем та саме цих карток за спірним договором, а, отже, і користування саме ним цими кредитними коштами.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції з огляду на їх невідповідність обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч.1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 жовтня 2022 року відповідач ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Відповідно до змісту вказаної Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Крім того дана заява містить Умови та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку на дату приєднання та підписання їх клієнтом, і якими визначено, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

З матеріалів справи та наданої позивачем довідки вбачається, що ОСОБА_1 були видані кредитні картки:

НОМЕР_1 строк дії - 09/26 тип - Універсальна;

НОМЕР_2 строк дії -11/26 тип- Універсальна.

Відповідно до довідки банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на відповідача, 19.10.2022 року - старт карткового рахунку кредитної картки № НОМЕР_1 та встановлення кредитного ліміту 160 000 грн.

Крім того, інформація про отримання кредитних коштів відповідачем, їх суми та розмір сплачених коштів відповідачем на погашення заборгованості - підтверджується випискою з особового рахунку, відкритого банком на ім`я відповідача ОСОБА_1 .

Із виписки за договором № б/н по особовому рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, зокрема перераховував кошти на інші рахунки, купував товари в магазинах та супермаркетах за рахунок кредитних коштів, оплачував послуги у тому числі і з використанням кредитного ліміту та частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів. Крім того, списувались відсотки за використання кредитного ліміту, здійснювались щомісячні погашення як обов`язкові платежі та повертались проценти, нарахованих за кредитом військовослужбовця.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пунктів 60-62, 65 Положення «Про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018 року, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

Таким чином, судом першої інстанції помилково не прийнято Виписку по картковому рахунку як належний доказ щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна була бути досліджена судом у сукупності з іншими доказами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19).

При порівнянні розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку відповідача, наданих позивачем вбачається, що суми використаних кредитних коштів, зазначені у виписці відповідають сумам, зазначеним у розрахунку заборгованості.

Оскільки наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування за договором заборгованості у розмірі 159 996 грн. 35 коп. внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків по сплаті кредиту, висновок суду про відмову в стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в повному обсязі є необґрунтованим.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, АТ КБ «ПриватБанк» мав право вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої та неповернутої суми кредитних коштів за тілом кредиту.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.02.2020 року у справі № 365/159/19 та постанові від 02.12.2020 року у справі № 161/5267/20.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи суд апеляційної інстанції, керуючись ст. 376 ЦПК України скасовує судове рішення та ухвалює нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольняє

Відповідно доч.ч. 1, 2, 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6 056 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» -задовольнити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суд Київської області від 23 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 159996 грн 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 6 056 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повна постанова складена 9 квітня 2025 року.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Судді: О. В. Желепа

О. Ф. Мазурик

Л.Д. Поливач