Справа № 570/2125/24
Номер провадження 2/570/126/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Ганцева В.В.,

представник позивача - не з`явився,

відповідач - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою, -

в с т а н о в и в :

01 травня 2024 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулось Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - позивач) із позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою.

Короткий зміст заяв по суті справи.

У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму витрат сплаченого майнового відшкодування в розмірі 72 253 грн. 41 коп. та судові витрати у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 14 грудня 2019 року о 04 годині 45 хвилин, у темну пору доби, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes Benz E 320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 82 км. + 500 м. автодороги сполученням Городище-Рівне-Старокостянтинів , зі сторони с.Катеринівка, Сарненського району, Рівненської області у напрямку с.Малушка, Березнівського району, Рівненської області, між вищезазначеними населеними пунктами, у межах Березнівського району виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем «Mercedes-Benz Vito 108 D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mercedes-Benz Vito 108 D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 від отриманих травм загинув на місці пригоди, інший пасажир даного автомобіля ОСОБА_4 отримала тяжкі тілесні ушкодження, водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_2 від отриманих травм помер в реанімаційному відділенні, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2021 року у справі №555/899/20, відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

ОСОБА_5 потерпіла у ДТП звернулася до позивача з повідомленням про ДТП від 04.12.2020 року, заявою про виплату страхового відшкодування від 04.12.2020 року, заявою про здійснення страхового відшкодування за завдану внаслідок ДТП шкоду здоров`ю ОСОБА_2 , що потягнуло його смерть від 04.12.2020 року. Розрахунок та виплата відшкодування проводилися на основі квитанції до прибуткового касового ордера №9 від 10 липня 2021 року; квитанції до прибуткового касового ордера №13 від 21 вересня 2021 року; квитанції до прибуткового касового ордера №88 від 20 грудня 2019 року; накладної №88 від 20 грудня 2019 року; наказу №3.1/9379 від 02.12.2021 року; довідки №1 від 30.11.2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих.

Позивач на підставі п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснив страхове відшкодування ОСОБА_5 внаслідок ДТП у сумі 72 253 грн. 41 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1108502 від 20.12.2021 року, а тому отримав право зворотної вимоги на таку суму до відповідача.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 09 травня 2024 року позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування залишено без руху та надано строк 10 днів для усунення недоліків такої заяви.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 24 травня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 11:00 год. 25 червня 2024 року.

25 червня 2024 року судовий розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача до 09:30 год. 24 вересня 2024 року.

24 вересня 2024 року судовий розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача до 09:30 год. 06 листопада 2024 року.

06 листопада 2024 року судовий розгляд справи було відкладено у зв`язку з відпусткою судді до 15:25 год. 28 січня 2025 року.

28 січня 2025 року судовий розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача до 15:30 год. 18 березня 2025 року.

21 червня 2024 року, 20 вересня 2024 року, 04 листопада 2024 року, 15 січня 2025 року, 10 березня 2025 року представник позивача направляв до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. Зазначав про те, що позовну заяву підтримує в повному обсязі з підстав у ній наведених та просив її задовольнити.

При цьому суд зазначає, що оскільки не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими (Постанова КЦС ВС від 24.10.2024 № 752/8103/13-ц (61-6892св23)), судом з`ясовано, що на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 14 серпня 2024 року у справі №1-в/570/276/2024 відповідача було звільнено умовно-достроково від відбування невідбутої частини основного покарання у виді обмеження волі.

Наведене вказує, що судом вживалися заходи для належного повідомлення відповідача, з огляду на наявність вироку суду відносно нього.

У судове засідання 18 березня 2025 року сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи, в матеріалах справи наявні клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач на неодноразові виклики суду в судові засідання не з`явився. На відому суду адресу відповідача неодноразово направлялися судові виклики, які поверталися без вручення. Крім того, відповідач повідомлявся, шляхом розміщення повідомлення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Враховуючи, що цивільна справа перебуває в провадженні Рівненського районного суду Рівненської області з 01 травня 2024 року, відповідач не неодноразові виклики до суду не з`явився.

Так, відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи наведене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та з метою не допущення порушення прав учасників на справедливий розгляд справи в розумні строки, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 14 грудня 2019 року о 04 годині 45 хвилин, у темну пору доби, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes Benz E 320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 82 км. + 500 м. автодороги сполученням Городище-Рівне-Старокостянтинів , зі сторони с.Катеринівка, Сарненського району, Рівненської області у напрямку с.Малушка, Березнівського району, Рівненської області, між вищезазначеними населеними пунктами, у межах Березнівського району виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем «Mercedes-Benz Vito 108 D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mercedes-Benz Vito 108 D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 від отриманих травм загинув на місці пригоди, інший пасажир даного автомобіля ОСОБА_4 отримала тяжкі тілесні ушкодження, водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_2 від отриманих травм помер в реанімаційному відділенні, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2021 року у справі №555/899/20, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

04 грудня 2020 року потерпіла у справі ОСОБА_5 звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про ДТП від 04.12.2020 року та заявою про виплату страхового відшкодування завдану внаслідок ДТП шкоду здоров`ю ОСОБА_2 , що потягнуло його смерть. На підтвердження понесених витрат, зокрема на лікування потерпілого внаслідок ДТП, а після його смерті витрат на поховання та виготовлення пам`ятника померлому, надала відповідні медичні та розрахункові документи.

20 грудня 2021 року Моторним (транспортним) страховим бюро України було сплачено потерпілій ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 72 253 грн. 41 коп. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (що підтверджується копією платіжної інструкції №1108502 від 20 грудня).

У зв`язку з настанням події, передбаченої п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», приймаючи до уваги довідку №1 від 30.11.2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, розглянувши заяву ОСОБА_5 , Моторне (транспортне) страхове бюро України визначило розмір регламентної виплати в сумі 72 253 грн. 41 коп., що підтверджується наказом у справі №72881 та здійснило виплату вказаної суми потерпілій ОСОБА_5 , що підтверджується платіжною інструкцією №1108502 від 20 грудня 2021 року.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України).

Відповідно до п.п.а п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» (далі Закон) Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ч.1 ст.1196 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, підлягає відшкодуванню на підставах, встановлених статтями 1166 та 1187 цього Кодексу.

Відповідно до п.23.1 ст.23 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим.

Пунктом 24.1 статті 24 Закону встановлено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Статті 25 Закону передбачає, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності.

Згідно п.27.1. ст.27 Закону, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 27.4. статті 27 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» здійснило виплату страхового відшкодування за дії, вчинені водієм транспортного засобу «Mercedes Benz E 320» ОСОБА_1 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, за наслідками якої потерпілий ОСОБА_2 отримав травми, які в подальшому спричинили його смерть.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 на момент завдання шкоди не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2021 року у справі №555/899/20, був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, тобто винним у вчиненні ДТП, заподіяна шкода потерпілій особі ОСОБА_5 ним не відшкодована, за відсутності у відповідача на час ДТП чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_5 у розмірі 72 253 грн. 41 коп., суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259. 263-265, 268, 274, 354, ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму витрат сплаченого відшкодування в розмірі 72 253 (сімдесят дві тисячі двісті п`ятдесят три) гривні 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , місцезнаходження: м.Київ, Русанівський бульвар, буд.8.

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 03 квітня 2025 року, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

Суддя Гладишева Х.В.