Справа № 766/5174/25
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

08 квітня 2025 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Скрипнік Л.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Юрченко Наталя Сергіївна, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Херсонського міського суду Херсонської області надійшла вказана вище заява в якій заявник просить суд встановити юридичний факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є сестрою ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка померла - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вивчивши подану заяву, доходжу висновку про необхідність залишення її без руху з таких підстав.

У своїй заяві про встановлення факту родинних відносин підставою звернення до суду заявник зазначає, що у зв`язку з втратою оригіналу свідоцтва про народження ОСОБА_2 , заявниця не може отримати повторно свідоцтво про смерть сестри, а також підтвердити нотаріусу родинні зв`язки з померлою при відкритті спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За приписами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За змістом п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо їх змісту, передбаченим для заяв такої категорії. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; - інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І лише у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

При цьому, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявник повинен подати суду не тільки відмову органу у видачі документів, що підтверджують родинні відносини, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для нього юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право.

Проте, заявником не обґрунтовано причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт родинних відносин, як не надано доказів і того що вона позбавлена можливості прийняти спадщину після померлої сестри (відмова у вчиненні нотаріальної дії тощо).

Аналіз положень ст.315 ЦПК свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Заявниця просить встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є її сестрою.

Разом з тим, цивільна правоздатність ОСОБА_2 припинилась після її смерті, а тому встановлення факту родинних відносин саме між померлими не передбачено положеннями ЦПК України. Крім того, встановлення вказаного факту безпосередньо не породжує юридичні наслідки для заявника.

У зв`язку з цим заявнику необхідно уточнити заявлені вимоги.

Також, заявником зазначено в якості заінтересованої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), проте не обґрунтовано яким чином рішення суду може вплинути на права та обов`язки вказаної заінтересованої особи.

При визначенні кола заінтересованих осіб при встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Заінтересовані особи приймають участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів Держави; заінтересованими особами у справах про встановлення юридичного факту для здійснення прав щодо спадкування в залежності від мети встановлення цього факту можуть бути: інші особи, що мають право на спадщину (батьки,брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом, тощо).

При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме:

- тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки;

-якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Тобто, виходячи з обґрунтування заяви, заінтересованими особами у розгляді справи можуть бути інші можливі спадкоємці (зокрема чоловік, діти, брати, сестри тощо), або територіальна громада за місцезнаходження нерухомого майна тощо.

Крім того, частина із доданих до заяви документів є нечитабельними.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, зазначені вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що подана заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяв и постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд пропонує заявнику усунути вищезазначені недоліки заяви з метою забезпечення повного захисту його прав та інтересів.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Юрченко Наталя Сергіївна, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про встановлення факту родинних відносин - залишити без руху, надати заявнику строк протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Скрипнік