ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 612/310/24 Головуючий суддя І інстанції Масло С. П.
Провадження № 22-ц/818/73/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші справи окремого провадження
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2024 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення про встановлення факту належності йому архівних даних з врахуванням первинних розрахунково платіжних документів, а саме: відомостях нарахування заробітної плати колгоспника бригади № НОМЕР_1 за 1990 1994 рр. КСП імені Кірова Близнюківського району Харківської області, які зберігаються в трудовому архіві Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області за період 1990 1994 рр. та відображені в архівних довідках №26-23/6 від 13.01.2023, №26-23/7 від 13.01.2023, №26-23/336 від 06.11.2023, які видані Близнюківською селищною радою Лозівського району Харківської області.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з питання перерахунку пенсії та надав архівну довідку № 26-23/7 від 13.01.2023р., видану Близнюківською селищною радою Лозівського району Харківської області. Відповідно до отриманої відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 2000-0307-8/133601 від 26.09.2023р. його повідомленою що довідка була направлена на перевірку, щодо відповідності первинним документам. Перевіркою первинних документів було встановлено, що архівна довідка № 26-23/7 від 13.01.2023р. видана Близнюківською селищною радою Лозівського району Харківської області за період з січня 1990 р. по грудень 1994р. містить невідповідність, а саме «по батькові» в розрахункових відомостях нарахування заробітної плати з січня 1990р. по і рудень 1993р. зазначено по батькові « ОСОБА_2 », з січня 1994р. по грудень 1994р. зазначено по батькові « ОСОБА_3 » та зазначена що, відповідна довідка не може бути врахована до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії.

27.10.2023р. заявником на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області був направлений лист (рекомендований лист № 961, який триманий 30.10.2023р.), в якому він повідомив, що в архівній довідці № 26-23/7 від 13.01.2023р. видана Близнюківською селищною радою Лозівського району Харківської області його прізвище, ім`я, по-батькові зазначено як « ОСОБА_1 », тобто без скорочень та просив направити та просив надати йому копію акту перевірки (або іншого документу) який свідчив би про факт проведення перевірки та надати йому копії розрахункових відомостей, які перевірялися органом Пенсійного фонду у архіві. Крім того 27.102023р. ним було направлено листа до трудового архіву Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області (рекомендований лист № 970, який отриманий 30.10.2023р.)

Відповідно до отриманої відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 32392-361ОО/Г-03/8-2000/23 від 22.11.2023р. його повідомлено, що за результатами перевірки первинних документів, на підставі яких була видана довідка № 26-23/7 від 13.01.2023р. встановлено невідповідність, а саме «по батькові» в розрахункових відомостях нарахування заробітної плати з січня 1990р. по грудень 1993р. зазначено по батькові « ОСОБА_2 », з січня 1994р. по грудень 1994р. зазначено по батькові « ОСОБА_3 » та рекомендовано встановити факт належності документу конкретній особі.

На його запит з трудового архіву Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області було отримано архівна довідка № 26-23/336 від 06.11.2023р. згідно якої в архівному фонді КСП імені Кірова Близнюківського району Харківської області в розрахунково-платіжних документах відомостях нарахування заробітної плати / колгоспникам бригади № 2 за 1990-1994 рр. є такі відомості про нараховану заробітну плату ОСОБА_1 (у відомостях за 1990-1993р. значиться « ОСОБА_1 », за 1994р. значиться « ОСОБА_1 ».

Зважаючи на вищевказане, він не може використати своє право на призначення пенсії з врахуванням періодів роботи з січня 1990р. по грудень 1994р. Таким чином, іншого шляху встановлення факту належності зазначених правовстановлюючих документів, ніж у судовому порядку, у нього немає.

Той факт, що він працював в КСП імені Кірова підтверджується записами в трудовій книжці (запис № 1 від 25.08.1989р. про прийом на роботу; запис № 2 від 01.08..08.1998р. про переведення; запис № 3 від 03.03.1999р. про звільнення з КСП імені Кірова). Його особу ідентифікують також наступні документи: паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , який виданий 05.12.1997 року Близнюківським РВ УМВС України в Харківській області; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, яка видана 12.02.2002 року Близнюківського відділення Барвінківської МДГІІ; трудова книжка серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 ; свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 18.09.1993р.; посвідчення водія серія НОМЕР_5 від 26.04.1986р.

Просив суд: встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 архівних даних з врахуванням первинних розрахунково платіжних документів, а саме: відомостях нарахування заробітної плати колгоспника бригади № НОМЕР_1 за 1990 1994 рр. КСП імені Кірова Близнюківського району Харківської області, які зберігаються в трудовому архіві Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області за період 1990 1994 рр. та відображені в архівних довідках №26-23/6 від 13.01.2023, №26-23/7 від 13.01.2023, №26-23/336 від 06.11.2023, які видані Близнюківською селищною радою Лозівського району Харківської області.

Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа йому необхідно для реалізації права на пенсійне забезпечення, оскільки документи, якими він підтверджує свій страховий стаж, містять розбіжності з його паспортними даними, а тому необхідно надати уточнюючі докази їх належності йому.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду. Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що встановлення зазначеного факту необхідно ОСОБА_1 для нарахування пенсії, а тому вбачається спір про право.

Між ОСОБА_1 та Головним управлінням ПФУ в Харківській області виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для отримання пенсії в більшому розмірі ніж встановлений на час звернення до суду. За предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19).

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тим, що проведеною перевіркою первинних документів, на підставі яких була видана довідка №26-23/7 від 13.01.2023р. встановлено невідповідність, а саме «по батькові» в розрахункових відомостях нарахування заробітної плати з січня 1990р. по грудень 1993р. зазначено по батькові « ОСОБА_2 », з січня 1994р. по грудень 1994р. зазначено по батькові « ОСОБА_3 » та рекомендовано встановити факт належності документу конкретній особі. На його запит з трудового архіву Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області було отримано архівна довідка № 26-23/336 від 06.11.2023р. згідно якої в архівному фонді КСП імені Кірова Близнюківського району Харківської області в розрахунково-платіжних документах відомостях нарахування заробітної плати / колгоспникам бригади № 2 за 1990-1994 рр. є такі відомості про нараховану заробітну плату ОСОБА_1 (у відомостях за 1990-1993р. значиться « ОСОБА_1 », за 1994р. значиться « ОСОБА_1 ».

Виникло питання щодо встановлення невідповідності, а саме «по батькові» в розрахункових відомостях нарахування заробітної плати з січня 1990р. по грудень 1993р. зазначено по батькові « ОСОБА_2 », з січня 1994р. по грудень 1994р. зазначено по батькові « ОСОБА_3 » та рекомендовано встановити факт належності документу конкретній особі.У зв`язку з цим Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило йому у призначенні пенсії через неможливість зарахування періодів роботи з січня 1990 по грудень 1994.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №2000-0307-8/133601 від 26.09.2023р. його повідомленою що довідка була направлена на перевірку, щодо відповідності первинним документам. Перевіркою первинних документів було встановлено, що архівна довідка № 26-23/7 від 13.01.2023р. видана Близнюківською селищною радою Лозівського району Харківської області за період з січня 1990 р. по грудень 1994р. містить невідповідність, а саме «по батькові» в розрахункових відомостях нарахування заробітної плати з січня 1990р. по і рудень 1993р. зазначено по батькові « ОСОБА_2 », з січня 1994р. по грудень 1994р. зазначено по батькові « ОСОБА_3 » та зазначена що, відповідна довідка не може бути врахована до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії.

Отже, метою встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме розрахункових відомостях нарахування заробітної плати з січня 1990 по грудень 1994, є реалізація заявницею права на пенсійне забезпечення.

Чинне законодавство не передбачає можливості підтвердження трудового стажу судовим рішенням. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Законом прямо віднесено встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів до справ окремого провадження (розділ IV ЦПК України).

Зазначене відповідає висновкам, які викладено у постановах Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 733/324/21, провадження № 61-11108св21, від 25 листопада2020 року у справі № 636/4087/19 провадження № 61 - 13847св20.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно доп.п.1,2розділу ІІІ Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів),затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02березня 2015 року №295/5, архівні довідки про підтвердження трудового стажу оформлюються лише за той період роботи, відомості про який є в документах архіву. При цьому зазначаються точна назва посади, яку обіймала фізична особа, і період її роботи на цій посаді. До архівної довідки для призначення пенсії або перерахунку пенсії включаються відомості, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення(перерахунку)пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25листопада 2005року за№22-1(у редакції постанови від 07липня 2014року №13-1).

За змістом п.п.2 п.2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заяви про призначання пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Відповідно до пунктів 3, 26 «Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12серпня 1993 року №637(з наступними змінами), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, крім іншого, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Згідно роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанови №5 від 31 березня 1995 року) на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

У даному випадку у заяві поставлено питання про належність заявнику первинних розрахунково платіжних документів, а саме: відомостях нарахування заробітної плати колгоспника бригади №2 за 1990 1994 рр., на підставі яких за змістом відповіді з управління пенсійного фонду можливо у позасудовому порядку встановлення трудового стажу.

Суд першої інстанції вказаних обставин та норм права не взяв до уваги та помилково вважав, що між сторонами виник спір про право.

3 урахуванням наведеного, вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту належності йому виданої заробітної плати зазначеної у розрахункових відомостях нарахування заробітної плати з січня 1990 по грудень 1994, за загальним правилом можуть бути предметом розгляду суду у порядку, передбаченому главою 6 розділу IV ЦПК України.

Заявник як в обґрунтуванні заяви, так і в прохальній частині не просив встановити факт перебування у трудових відносинах чи факт наявності його права на пенсію, не оскаржує дії та рішення заінтересованих осіб, а просив встановити саме факт належності йому правовстановлюючих документів - розрахункових відомостей нарахування заробітної плати з січня 1990 по грудень 1994, що викликає лише юридичні наслідки, зокрема, виникнення права на зарахування періоду роботи до трудового стажу для призначення пенсії, що відповідає положенням частини 1 статті 315 ЦПК України.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність спору про право і відмовив у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає розгляду справи, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, підстав для розподілу судового збору за розгляд справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2024 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 разом з доданими матеріалами направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Повний текст судового рішення складений 10 квітня 2025 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді колегії Ю.М.Мальований.

О.Ю.Тичкова.