Провадження № 2/175/3026/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року с-ще Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Войтуха О.М..,

з участю секретаря Радонського М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2024 року розірвано. Від зазначеного шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач з березня 2024 року не надає, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини на її користь в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття починаючи стягнення з 25 жовтня 2024 року, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини на її користь в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття за останні десять місяців, а також понесені позивачем судові витрати у вигляді витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів з 25 жовтня 2024 року. Заперечував щодо стягнення аліментів за останні 10 місяців, що передували подачі позовної заяви, посилаючись на те, що ним добровільно надавалися кошти на утримання доньки про що надані квитанції. Також відповідачем надано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги позивачу.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2024 року розірвано(а.с.16-17).

Від зазначеного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції(а.с.11).

ОСОБА_3 , у зв`язку з військовоє агресією російської федерації, проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 у Республіці Польща, та відвідує початкову школу №5 ім. польських дітей в Пілі, що підтверджується сертифікатом про відвідання школи від 23 вересня 2024 року виданим директором вищевказаного навчального закладу(а.с.21-22).

Представник позивача зазначає, що надання матеріальної допомоги ОСОБА_2 має мінливий характер та в повній мірі не забезпечує утримання неповнолітньої доньки, а з травня 2024 року зовсім припинилися.

На спростування зазначених відомостей та в заперечення вимог позивача стягнення аліментів за останні 10 місяців, що передували подачі позовної заяви ОСОБА_2 надано наступні квитанції щодо перерахування коштів ОСОБА_1 : P24AD0561 від 14 квітня 2024 року на суму 2 010 грн. 05 коп., P24AD8797 від 08 березня 2024 року на суму 5 065 грн. 33 коп., P24AD9799 від 02 лютого 2024 на суму 13 050 грн. 00 коп., P24AD4453 від 21 квітня року на суму 3 015 грн. 08 коп., P24AD0962 від 21 квітня 2024 року на суму 1 005 грн. 03 коп., BASS 7 від 14 квітня 2024 року на суму 12 943 грн. 96 коп., P24AD2279 від 05 квітня 2024 року у сумі 1 000 грн. 00 коп., P24AD9952 від 29 березня 2024 року у сумі 402 грн. 01 коп., P24AD6325 від 25 березня 2024 року у сумі 3 015 грн. 08 коп., P24AD0717 від 13 березня 2024 року на суму 1 005 грн. 03 коп., 16017ес6964d-7361-4338-8668-a2a8380a3347 від 30 січня 2024 року у сумі 49 900 грн. 00 коп., P24AD2139 від 30 січня 2024 року на суму 26 050 грн. 00 коп., BASS 9 від 25 січня 2024 року на суму 14 920 грн. 00 коп., P24AD8032 від 14 січня 2024 року на суму 5 876 грн. 00 коп., P24AD9038 від 10 січня 2024 року у сумі 500 USD, P24AD6061 від 04 січня 2024 року на суму 1 507 грн. 54 коп.(а.с.102-120).

Так загальна сума перерахувань ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 складає: 140 765 грн. 11 коп. та 500 USD.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач працездатний, інших утриманців не має, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, а також, те що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви до суду, а саме з 25 жовтня 2024 року, у відповідності до вимог частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України.

Так суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів за останні 10 місяців, що передували подачі позовної заяви, оскільки стороною позивача не надано жодних доказі ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків з утримання своєї малолітньої доньки, а також позивачем не доведено факту, що нею вживалися заходи щодо отримання від відповідача додаткових коштів на утримання дитини.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правової допомоги, позивачем надано: договір про надання правничої допомоги №ЛТВ04 від 04 жовтня 2024 року, укладений між адвокатом Літвиновою Т.В. та ОСОБА_1 ; свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії ХС №000023 від 20 березня 2015 року на ім`я Літвінової Т.В.; додаткова угода №1 до договору про надання правничої допомоги №ЛТВ04 від 04 жовтня 2024 року; розрахунок наданих послуг виконаних Літвіновою Т.В. від 08 березня 2025 року на суму 10 000 грн. 00 коп.; акт приймання-передачі виконаних робіт від 08 березня 2025 року на суму 10 000 грн. 00 коп.

Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі N 753/15687/15.

Предметом позову є стягнення аліментів. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, тому за таких обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 10000,00 грн. є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, враховуючи розмір позовних вимог, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Суд, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 6000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 1 211 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 165, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття, починаючи стягнення з 25 жовтня 2024 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави 1 211 грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. 00 коп.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя О.М. Войтух